3.3. Нормативно-правове забезпечення соціального страхування в Україні
Одним з головних методів державного регулювання соціального страхування є його нормативно-правове забезпечення. Нормативно-правове забезпечення – це діяльність держави щодо встановлення обов’язкових для виконання юридичних норм (правил) поведінки суб’єктів права. Необхідний у цьому разі примус забезпечується розвитком громадської свідомості та силою державної влади. Предметом правового регулювання соціального страхування є відносини між державою (державними органами), працівниками і роботодавцями в процесі створення, акумулювання та використання коштів соціальних фондів.
Основними формами правового регулювання соціального страхування в Україні є: Конституція та Закони України; Укази та розпорядження Президента України; постанови та інші акти Верховної Ради України, постанови та розпорядження Кабінету Міністрів України, нормативно-правові акти центральних органів (міністерств, відомств); нормативні акти місцевих державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування.
Велика кількість і різноманітність нормативно-правових актів, щодо соціального страхування дають можливість охарактеризувати тільки найважливіші, основні акти, в яких закріплюються права громадян на ті чи інші види соціального страхування, відображаються вимоги та умови їх надання, регламентується організаційно-правовий порядок здійснення вказаних вимог діючим нормативним актам (рис.3.3).
Першу групу нормативно-правових актів, які регулюють соціальне страхування в Україні складають міжнародні договори і конвенції Міжнародної організації праці (МОП). Згідно ст.9 Конституції України «чинні міжнародні договори, згода на обов’язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України». До таких міжнародних договорів відноситься норми Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права людини і громадянина, який був ратифікований Президією Верховної Ради СРСР 18 вересня 1973 року. Важливе місце відводиться Загальній декларації прав людини 1948 року. До першої групи також відносяться Конвенції МОП. Наприклад, Конвенція №117 «Про основні цілі і норми соціальної політики» (1962 р.), де закріплюється важливе положення, згідно якого підвищення життєвого рівня розглядається в якості основної цілі при плануванні економічного розвитку, Конвенція №118 «Про рівноправ’я в соціальному забезпеченні» (1962 р.). Важливе значення, окрім конвенцій в сфері прав соціального страхування відіграють рекомендації МОП, наприклад, Рекомендація №167 «Про збереження прав в сфері соціального забезпечення» (1983 р.) і інші. Новими нормативно-правовими актами в сфері соціального страхування є міжнародні угоди та договори, які регулюють питання соціального страхування. Наприклад, протягом останніх років Україна уклала ряд угод з різними країнами, які регламентують право на пенсію особам, що здобули його в інших країнах. Так, Україною було підписано «Угоду про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в сфері пенсійного забезпечення» 13 березня 1992 року. У відповідності до даної угоди – країни-члени СНД дійшли угоди щодо проведення політики гармонізації законодавства про пенсійне забезпечення. Україна заключила цілий ряд двосторонніх міжнародних договорів з іншими країнами світу, що регламентує пенсійне страхування: Молдова (1996 р.), Грузія (1995 р.), Азербайджан (1996 р.), Білорусь (1997 р.), Латвія (1999 р.), Іспанія (1998 р.), Литва (2001 р.), Естонія (1997 р.), Словаччина (2000 р.), Чехія (2001 р.), Болгарія (2001 р.).
Рис. 3.3. Класифікація нормативно-правових актів, які забезпечують правове регулювання системи соціального страхування України
До другої групи нормативно-правових актів, які регулюють соціальне страхування включені закони України. Серед них особливе місце займає Конституція України. У чинній Конституції закріплене правовий статус громадян в сфері соціального захисту, зроблено акцент, що громадяни мають право на соціальний захист, який включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття із-за незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Серед нормативних актів щодо соціального забезпечення важливе місце належить «Основам законодавства України про загальнообов’язкове державне соціальне страхування» від 14 січня 1998 р., де сформульовані основні принципи, форми і види соціального страхування працівників і членів їх, сімей.
Соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок аварії на ЧАЕС, регулюється Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 19 грудня 1991 року.
Відносини у сфері соціального страхування регулюються Законами України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням» від 18 січня 2001 року, «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття від 2 березня 2000 року», «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року. Нормативними актами щодо соціального забезпечення є Закони України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22 грудня 1995 р., «Про державні виплати сім’ям з дітьми» від 21 листопада 1992 р., «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім’ям» від 1 червня 2000 р.
Особливе місце серед законів, які регулюють сферу соціального страхування, займають нормативно-правові акти щодо пенсійного забезпечення. Після здобуття незалежності перед Україною постало питання розроблення національного законодавства із загальнообов’язкового соціального страхування яка б відповідала ринковим умовам, забезпечувала кращу соціальну захищеність громадян при одночасному досягненні макроекономічної стабілізації.
Початком цієї роботи стало схвалення 5 листопада 1991 р. Верховною Радою України Закону «Про пенсійне забезпечення». З ухваленням цього Закону національна солідарна пенсійна система започаткувала свій перехід до функціонування на страхових засадах. Натомість у грудні 1990 р. було створено Українське відділення Пенсійного фонду СРСР, на базі якого у січні 1992 р. було створено Пенсійний фонд України. Тоді було створено незалежну від Держбюджету систему фінансових потоків, цільовим призначенням яких стало пенсійне забезпечення громадян.
Водночас цей Закон майже нічим не відрізнявся від аналогічного Закону СРСР 1990 р., про який мова йшла в п. 1.1. Винятком стало суттєве розширення пільгових категорій пенсіонерів, які отримали право на достроковий вихід на пенсію. Найбільш вагомим недоліком цього Закону було те, що він не враховував демографічні чинники під час створення пенсійної системи.
Протягом останніх років Верховна Рада України розробила нове пенсійне законодавство європейського рівня, що базується на принципах соціальної, фінансової стабільності та сприяння економічного розвитку.
Сучасне законодавство про пенсійне забезпечення базується на Конституції України, складається з Закону України «Про загальнообов’язкове державне соціальне страхування», Закону України «Про недержавне пенсійне забезпечення», законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення, що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення в Україні.
Крім того, в даний час пенсійне забезпечення населення України регламентується ще рядом нормативних актів, зокрема закону: «Про прожитковий мінімум», «Про основи соціальної захищеності інвалідів в Україні», «Про статус і соціальну захищеність громадян, потерпілих в результаті Чорнобильської катастрофи», «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців і членів їх сімей», «Про пенсійне забезпечення військовослужбовців і осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ», «Про державну службу», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про статус народного депутата України», «Про державну підтримку засобів масової інформації і соціальний захист журналістів», «Про статус суддів», «Про прокуратуру» тощо.
На сьогодні питання пенсійного забезпечення в Україні регулюються більше ніж 28 законами, які встановлюють спеціальні умові пенсійного забезпечення окремих категорій і нерідко дублюють один одного. Тому актуальним стає питання систематизації пенсійного законодавства, вироблення єдиних методологічних підходів щодо правового регулювання у сфері пенсійного забезпечення.
Третю групу складають підзаконні нормативні акти, серед яких особливе місце посідають Укази Президента України в сфері соціального страхування. Вони забезпечують нормативний характер і доповнюють закони України.
Четверту групу серед підзаконних актів займають постанови Уряду України, які встановлюють порядок застосування норм законів з окремих видів соціального страхування (пенсії, допомоги, компенсації). Крім того, вони можуть встановлювати додаткові міри соціального захисту для конкретних верств населення в Україні: наприклад, Постанова Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 № 36 «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах»; Постанова Кабінету Міністрів України від 02.04.2005 № 261 «Про затвердження Порядку призначення і виплати державної соціальної допомоги особам, які не мають права на пенсію, та інвалідам і державної соціальної допомоги на догляд»; Постанова Кабінету Міністрів України від 18.07.2007 № 937 «Про затвердження Порядку призначення пенсій за рахунок коштів підприємств та організацій окремим категоріям працівників за результатами атестації робочих місць за умовами праці» тощо. Важливу роль в правовому регулюванні відіграють міністерства і відомства. Серед них особливе місце займає Міністерство праці і соціальної політики, яка є центральним органом, що здійснює керівництво із забезпечення державної політики в сфері соціального захисту інвалідів, пенсіонерів, жінок, дітей і інших верств населення, які потребують підтримку з боку держави. Сюди можна віднести накази Міністерства праці та соціальної політики України “Про затвердження Порядку надання допомоги з безробіття, зокрема одноразової її виплати для організації безробітними підприємницької діяльності” від 20.11.2000 р. № 307, погоджений правлінням Фонду (постанова від 07.09.2000 р. №7); “Про затвердження Порядку надання матеріальної допомоги з безробіття, одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні, допомоги на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні” від 20.11.2000 р. №309 погоджений правлінням Фонду (постанова від 05.10.2000 р. № 10); „Про пункт 15 Порядку страхування осіб на добровільних засадах за загальнообов’язковим державним соціальним страхуванням у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням, затверджений постановою правління Фонду від 02.06.05 № 62” від 21.10.2006 № 336 тощо. Існує ряд нормативних актів інших міністерств і відомств. Так, наприклад, діяльність недержавних пенсійних фондів регулюється розпорядженнями Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг та Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку. Зокрема: Розпорядження Держфінпослуг від 13.11.2003 № 118 Про затвердження Ліцензійних умов провадження діяльності з адміністрування недержавних пенсійних фондів; Розпорядження Держфінпослуг від 27.11.2003 № 139 Про затвердження Положення про інвестиційну декларацію недержавного пенсійного фонду; Розпорядження Держфінпослуг від 29.12.2003 № 188 Про встановлення плати за видачу ліцензій тощо.
На сучасному етапі розвитку держави та ринкових відносин, важливе значення набувають локальні нормативні акти, як джерела права соціального страхування. До локальних джерел можуть відноситися територіальні угоди, акти органів самоврядування тощо.
Таким чином, на даний час в Україні створено законодавчі умови для становлення загальнообов’язкового державного соціального страхування, яке базується на вимогах Європейського кодексу соціального забезпечення (1964 р.) та рекомендаціях Міжнародної Організації Праці.
- Мальований м.І., Бечко п.К., Бечко в.П. Соціальне страхування
- Передмова
- Розділ 1. Сутність, принципи і роль соціального страхування в системі соціального захисту
- Сутність і необхідність соціального страхування
- Історія розвитку соціального страхування
- Функції соціального страхування
- 1.4. Принципи соціального страхування
- 1.5. Суб’єкти та об’єкти соціального страхування
- 1.6. Основні види соціального страхування та їх організація в Україні
- Контрольні запитання
- Розділ 2. Зарубіжний досвід у сфері соціального страхування
- 2.1. Особливості організації систем соціального страхування за кордоном
- 2.2. Світовий досвід функціонування пенсійних систем
- 2.3. Розвиток системи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в зарубіжних країнах
- 2.4. Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- Застосування системи диференціації тарифів соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 2.5. Світовий досвід організації системи соціального страхування на випадок безробіття
- 2.6. Особливості функціонування медичного страхування в країнах світу
- Державні витрати на охорону здоров’я і соціальний захист у 1999 році, у % від ввп
- Контрольні запитання
- Розділ. 3. Державне регулювання соціального страхування
- 3.1. Основи державного регулювання соціального страхування. Соціальна політика
- 3.2. Система органів державного регулювання соціального страхування
- 3.3. Нормативно-правове забезпечення соціального страхування в Україні
- 3.4. Державні соціальні стандарти і соціальні гарантії
- 3.5. Державний контроль та моніторинг у сфері соціального страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 4. Збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування
- 4.1. Платники єдиного внеску, їх права та обов’язки
- 4.2. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску. Розмір єдиного внеску
- Розподіл суми єдиного внеску за видами загальнобов’язкового державного соціального страхування для інших категорій платників
- 3. Повноваження Пенсійного фонду щодо збору та обліку єдиного внеску. Держайний нагляд за збором та веденням обліку єдиного внеску
- 4. Державний реєстр загальнообов’язкового державного соціального страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 5. Пенсійне страхування
- 5.1. Теоретичні основи та структура пенсійного страхування в Україні
- 5.2. Солідарна система пенсійного страхування
- 5.2.1. Характеристика солідарної системи пенсійного страхування
- 5.2.2. Джерела формування коштів Пенсійного фонду
- 4.2.3. Види та порядок визначення пенсій у солідарній системі
- 4.2.4. Управління у солідарній системі
- 4.3. Накопичувальна система пенсійного страхування
- 4.3.1. Сутність накопичувальної системи
- 4.3.2. Джерела формування коштів Накопичувального фонду
- 4.3.3. Виплати з Накопичувального фонду
- 4.3.4. Управління у накопичувальній системі
- 4.4. Державне регулювання та нагляд у сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 5. Соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.1. Теоретичні основи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2. Доходи бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.2. Платники страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- Перелік необхідних документів для реєстрації страхувальників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням
- 5.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 5.2.5. Відповідальність страхувальника
- 5.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням з тимчасової втрати працездатності
- 5.3.1. Порядок використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.3.2. Порядок нарахування та виплати допомоги на період тимчасової втрати працездатності
- 5.3.3. Порядок нарахування та виплати допомоги з вагітності та пологів
- 5.3.4. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги при народженні дитини
- 5.3.5. Порядок нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
- 5.3.6. Порядок нарахування та виплати допомоги на поховання
- Динаміка зміни розміру допомоги на поховання
- 5.3.7. Порядок організації видачі путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення
- Заявка страхувальника про виділення путівок на санаторно-курортне лікування застрахованих осіб і членів їх сімей за рахунок коштів Фонду
- Особливості видачі путівок застрахованим особам та членам їх сімей
- Умови поділу путівок, виданих фсс з твп
- 5.4. Управління соціальним страхуванням з тимчасової втрати працездатності
- Контрольні запитання
- Розділ 6. Соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.1. Теоретичні основи соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2. Доходи бюджету Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.2. Платники страхових внесків до Фонду від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
- Страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у 2010 р.
- Страхові тарифи для окремих галузей економіки без зміни класів професійного ризику їх виробництва
- 6.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 6.2.5. Відповідальність страхувальника
- 6.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.3.1. Порядок використання коштів Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.3.2. Порядок розслідування та обліку нещасних випадків на підприємстві
- 6.3.3. Види та порядок призначення виплат потерпілому
- 6.3.4. Порядок нарахування та виплати допомоги на період тимчасової втрати працездатності
- Приклад розрахунку допомоги.
- Дані про виплати для розрахунку середньої заробітної плати до прикладу 1
- Дані про виплати, що враховуються при розрахунку середньої заробітної плати, за основним місцем роботи, а також за сумісництвом
- 6.3.5. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги
- 6.3.7. Порядок нарахування та виплати страхової виплату потерпілому при тимчасовому переведенні потерпілого на легшу нижчеоплачувану роботу
- 6.3.8. Призначення виплати грошової суми за моральну (немайнову) шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому
- 6.3.9. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги у разі смерті потерпілого
- 6.3.10. Порядок нарахування та виплати щомісячної страхової допомоги особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого
- 6.3.11. Порядок нарахування та виплати допомоги дитині, яка народилася інвалідом унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання жінки під час її вагітності
- 6.3.12. Відшкодування витрат на поховання потерпілого
- Допомога на поховання
- 6.3.13. Умови та порядок забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування
- 6.3.14. Умови та порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих унаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
- 6.4. Управління соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
- Нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- Контрольні запитання
- Розділ 7. Соціальне страхування на випадок безробіття
- 7.1. Теоретичні основи соціального страхування на випадок безробіття
- 7.2. Доходи бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.2. Платники страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування на випадок безробіття
- 7.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 7.2.5. Відповідальність страхувальника
- Відповідальність платників страхових внесків до Фонду соціального страхування на випадок безробіття
- 7.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням на випадок безробіття
- 7.3.1. Порядок використання коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- Безробітним за рахунок коштів Фонду надаються такі види матеріального забезпечення:
- Види забезпечення в системі соціального страхування на випадок безробіття
- 7.3.2. Порядок нарахування та виплати допомоги з безробіття
- 7.3.3. Порядок та умови виплати одноразової допомоги для організації безробітними підприємницької діяльності
- 7.3.4. Порядок нарахування та виплати допомоги по частковому безробіттю
- 7.3.5. Порядок нарахування та виплати матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного
- 7.3.6. Порядок нарахування та виплати матеріальної допомоги по безробіттю та одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні
- 7.3.7. Порядок нарахування та виплати допомоги допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні
- 7.3.8. Умови та порядок надання соціальних послуг у системі соціального страхування на випадок безробіття
- 7.4. Управління соціальним страхуванням на випадок безробіття
- Контрольні запитання
- Розділ 8. Медичне страхування
- 8.1. Історія розвитку медицини в Україні
- 8.2. Сутність, види та класифікація медичного страхування
- 8.3. Теоретичні основи добровільного медичного страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 9. Недержавне соціальне страхування
- 9.1. Суть, значення та місце недержавного соціального страхування в системі соціального захисту населення
- 9.2. Недержавне пенсійне страхування
- 9.2.1. Стан розвитку системи недержавного пенсійного страхування в Україні
- Поквартальна динаміка загальних пенсійних активів нпф
- Структура активів за напрямами розміщення (у % до загальної вартості активів)
- Чисельність вкладників за видами недержавних
- Динаміка основних показників діяльності недержавних
- 9.2.2. Суб’єкти недержавного пенсійного страхування
- 9.2.3. Механізм організації діяльності недержавного пенсійного фонду
- 9.2.4. Управління активами недержавного пенсійного фонду
- 9.2.5. Пенсійні програми та пенсійні виплати у системі недержавного пенсійного страхування
- 9.3. Стан та розвиток інших видів недержавного соціального страхування (страхування на випадок хвороби, страхування від нещасного випадку на виробництві)
- Розділ 10. Удосконалення соціального страхування
- 10.1. Перспективи розвитку пенсійного страхування
- Тариф страхових внесків на пенсійне страхування у зарубіжних країнах за 2008р., %
- 10.2. Основні напрями розвитку страхування з тимчасової втрати працездатності
- 10.3. Проблеми розвитку страхування від нещасного випадку на виробництві
- 10.4. Удосконалення системи соціального страхування на випадок безробіття
- 10.5. Становлення та розвиток обов’язкового державного медичного страхування
- Додатки
- Комплексна система функціонування Пенсійного фонду України
- Нарахування та сплата страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування
- Заява про взяття на облік як платника страхових внесків (або основний вид економічної діяльності)
- 1. Предмет Договору
- 2. Права та обов’язки Сторін
- 3. Порядок сплати страхових внесків
- 4. Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат Застрахованій особі, а в разі її смерті непрацездатним членам її сім’ї
- 5. Відповідальність Сторін
- 6. Термін дії Договору
- 7. Порядок розірвання Договору
- Розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності
- Порядок розслідування нещасного випадку на виробництві
- Організаційно-економічний механізм недержавного пенсійного забезпечення
- Список використаної літератури