2.3. Розвиток системи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в зарубіжних країнах
У багатьох промислово розвинених країнах громадяни захищені від ризику втрати працездатності трьома різними страховими програмами, причому кожна з них має власне юридичне обґрунтування, фінансування і систему її реалізації: соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності (у випадку хвороби, вагітності тощо), соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань та соціальне страхування із загальної непрацездатності (охоплює випадки втрати працездатності, не пов’язані з виробничою діяльністю).
Соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності передбачає виплати працівникам під час короткострокової (повної) втрати працездатності. У більшості випадків ця допомога пов'язана з розміром заробітної плати і має обмеження за тривалістю виплати (максимум один рік). Водночас, умови, терміни та розміри допомоги по хворобі та у зв’язку з вагітністю в різних країнах світу дуже відрізняються. Так, наприклад, за даними Aon Consulting Eurometeri (ACE), в окремих країнах Європейської Співдружності працівник може втратити до половини зарплати або зарплата хворого працівника може зменшуватися більше як на 30%. Зокрема, в Словаччині хворий працівник втрачає 51% заробітної плати. Роботодавці Данії, Ірландії, Італії, Люксембурга і Нідерландів зовсім не зменшують зарплату при виплаті працівникам з тимчасової втрати працездатності. У Чехії, Естонії, Словаччині і Португалії роботодавець взагалі не сплачує допомогу пов’язану з хворобою, а в Нідерландах роботодавець виплачує цю допомогу повністю. У більшості країн виплата допомоги, пов’язаної з хворобою відбувається комбіновано через соціальне страхування. При цьому роботодавець не виплачує допомогу на хворого працівника. У Франції, Португалії і Словаччині де дохід хворого зменшується більш ніж на 30%, працівники змушені здійснювати додаткове страхування на випадок хвороби у приватних страхових фондах.
У більшості країн світу допомога з хвороби та у зв’язку з вагітністю і народженням дитини відокремлені. Тому розглянемо спочатку особливості організації соціального страхування на випадок хвороби у окремих країнах світу.
Великобританія.
Національна система страхування надає допомогу з хвороби в даний час лише непрацюючим особам і працівникам, що мають нетривалий стаж роботи на підприємстві. Інші працівники отримують допомогу з хвороби від власних роботодавців. Передача відповідальності з виплати допомоги по хворобі від держави до роботодавців відбулася на початку 1980-х років. З цього часу роботодавці стали повністю оплачувати допомогу по хворобі у встановлених законодавством розмірах. Розміри такої допомоги тісно пов’язані з розміром заробітної плати, яку отримував працівник. Близько половини працівників у Великобританії отримує допомогу у розмірі повного заробітку відповідно до умов, передбачених трудовим договором.
Бельгія.
Соціальне страхування на випадок хвороби у Бельгії здійснюється через систему Shakai Kenko Hoken (Соціальне страхування від хвороб). Ця система призначена для забезпечення соціальної стабільності людини під час хвороби або травми, забезпечуючи витрати на лікування і допомогу. Всі працівники в обов’язкову порядку охоплені даною страховою системою. Сума внесків на страхування порівно ділиться між роботодавцем і працівником. Самозайняті громадяни, фермери, рибаки а також безробітні зобов’язані приєднатися до національної системи страхування від хвороб (kokumin kenko hoken), яка управляється міською або сільською владою. Національні внески на страхування від хвороб спрямовуються в міські або сільські офіси добробуту. У разі хвороби працівники отримують повну заробітну плату протягом перших семи днів хвороби, а робочі і службовці протягом перших 30 днів. Протягом подальших семи днів хвороби працівники отримують 87,23 % від звичайної заробітної плати. Після перших 15 днів хвороби працівники і перших 30 днів хвороби робочі і службовці отримують з фонду виплати по хворобі 60 % заробітної плати. Допомога, яка виплачується в перші періоди з 15 до 30 днів відповідно, оподатковується за звичайними прогресивними ставками. Після закінчення цього періоду виплати оподатковуються як звичайна вихідна допомога за середнім ставками.
Німеччина.
Майже все населення Німеччини застраховане на випадок хвороби в обов’язковому чи добровільному порядку, встановленому законом, або в рамках приватних страхових агентств. В Німеччині здійснюється обов'язкове страхування на випадок хвороби для всіх найманих робітників і деяких інших професійних груп з доходом певного рівня. За певних умов можливе добровільне страхування. Від хвороб застраховані також пенсіонери, безробітні, учні і студенти. Наймані робітники страхуються через місцеві, виробничі, цехові лікарняні каси або ерзац-каси. Вони можуть вільно вибирати лікарняну касу (незалежно від своєї професії). Що стосується виробничих і цехових лікарняних кас, то в їх статуті передбачена також можливість прийому застрахованих зі сторони. Разом з цим в рамках морських лікарняних кас, федеральної каси гірників, сільськогосподарських лікарняних кас є особливі форми страхування для певних професій. Всі страхувальники мають вільний вибір лікарів і дантистів, допущених лікарняними касами до обслуговування пацієнтів. Страхові внески осіб з обов'язкового чи добровільного страхування вносяться в рівних частках страхувальниками і роботодавцями. У 1998 р. середній розмір внесків в старих землях склав 13,5, в нових землях - 13,9 відсотки від доходів, з яких в обов'язковому порядку справляються внески. Лікарняна каса оплачує витрати на лікарське і зуболікарське обслуговування, ліки, лікувальні і допоміжні засоби, лікування в лікарні і профілактичні заходи з метою підтримки здоров'я. Каса повністю або частково несе витрати за необхідності на курси лікування в санаторіях. У разі хвороби найманий робітник має право на отримання зарплати від роботодавця протягом 6 тижнів. В окремих колективних договорах встановлений триваліший термін і лікарняні каси виплачують допомогу по хворобі протягом 78 тижнів.
Фінляндія.
Обов’язки роботодавця з виплати заробітної плати під час хвороби працівника регулюються як положеннями закону про працю, так і колективного договору. На термін оплати лікарняних роботодавцем впливає тривалість трудових відносин. Згідно закону і колективних договорів при терміні трудових відносин менше одного місяця оплата лікарняних здійснюється у розмірі 50% від заробітної плати. Після закінчення терміну оплати лікарняних роботодавцем всі особи, що постійно живуть у Фінляндії, отримують економічну допомогу з медичного страхування і карти Kela.
Італія.
В Італії виплата допомоги по хворобі здійснюється Національним інститутом соціального страхування (INPS). Працівники отримують допомогу по хворобі без госпіталізації у розмірі 50%, а після 21-го дня хвороби у розмірі 66,6% заробітної плати. У разі госпіталізації допомога зменшується до 40%. Для отримання допомоги слід надати місцевій установі охорони здоров'я посвідчення від лікаря про непрацездатність. Уповноважені місцевими установами охорони здоров'я лікарі, у свою чергу, можуть здійснювати контрольні візити хворому.
Угорщина.
Виплата допомоги по хворобі в Угорщині здійснюється через Фонд Національного Страхування (FSS). Всі застраховані особи мають право на безкоштовне медичне обслуговування, але окремі види медичної допомоги в державних медичних установах є повністю чи частково платними. Зокрема, за пломбування зуба потрібно платити від 2,7 - 4,4 дол. США. Якщо за висновком медичного консиліуму застрахована особа не має змогу отримати необхідну медичну допомогу в Угорщині, то хворий за рахунок фонду соціального забезпечення може бути направлений в ту країну, де на думку лікарів, необхідна допомога буде надана (зазвичай це Німеччина). Застрахований має право на отримання допомоги у разі хвороби і вона складає 60 - 70 % заробітної плати. ЇЇ розмір залежить від часу, впродовж якого хворий застрахований від доходу брутто. Це складає відповідно 58 - 68 дол. в місяць (з розрахунку мінімальної зарплати). Ця допомога виплачується як найманим робочим, так і підприємцям та членам господарських товариств. Застрахований має право на отримання значної частини ліків, виписаних лікарем, за ціною, яка дотується державою. Деякі ліки видаються безкоштовно. Застрахований має право вибирати сімейного лікаря, поліклініку і навіть лікарню, в якій він бажає лікуватися на свій розсуд в будь-якій частині країни. Значне відшкодування витрат забезпечується хворим за санаторне лікування, лікування цілющими водами (до 50 – 100 %).
В більшості країн світу розповсюджена виплата допомоги при вагітності та народженні дитини. Найбільшого розвитку вона дістала в країнах ЄС.
Допомога у зв'язку з народженням дитини виплачується у більшості країн ЄС (табл.2.2).
Таблиця 2.2
Допомога при народженні дитини в країнах ЄС (15) у 2003 році
Країна | Сума і умови |
Бельгія | На першу дитину 983,68 Євро; на другу дитину і кожну наступну – 740,10 Євро. Допомога може бути отримана за два місяці до дати народження дитини. При усиновленні надається допомога на одну дитину у розмірі 983,68 Євро. |
Данія | 224 Євро в квартал на дітей до 7- річного віку. |
Греція | немає виплат |
Іспанія | 451 Євро на третю і кожну наступну дитину |
Франція | Допомога виплачується у розмірі 159,76 Євро на місяць з 4- го місяця вагітності до досягнення дитиною 3 річного віку. |
Ірландія | Допомога при народженні складає 635 Євро. |
Італія | Державна фінансова підтримка для сімей з 3 дітьми і усиновленою дитиною: 755 Євро на дитину, мати якої є домогосподаркою і має громадянство ЄС; 1549 Євро на дитину, мати якої тимчасово працює в ЄС. |
Люксембург | 1615,89 Євро для громадян країни при умові, що мати та дитина пройшли необхідні судово-медицинські експертизи. Допомога виплачується Національним Фондом Допомог на дітей. |
Австрія | Немає спеціальних допомог |
Португалія | Немає спеціальних допомог |
Фінляндія | Допомога при вагітності та народженні надається вагітним жінкам Фінляндії, вагітність яких складає щонайменше 154 дні і які пройшли медичний огляд. Матері можуть вибирати між пакетом, який містить засоби по охороні дитинства та грошовою допомогою в розмірі від 140 Євро на місяць. Допомога надається на кожну дитину. |
Швеція | Немає спеціальних допомог. На випадок усиновлення іноземної дитини виплачується 4383 Євро. |
Великобританія | 500 фунт стерлінгів від Соціального Фонду на кожну народжену дитину. |
Всі країни виплачують щомісячну (у деяких країнах – щоквартальну) сімейну допомогу на дітей. У ряді країн розмір сімейної допомоги прогресивно зростає по мірі дорослішання дитини. У більшості країн розмір допомоги залежить від черговості народження дитини.
Під час вагітності та народження дитини в більшості країн ЄС надається декретна відпустка і виплачується грошова допомога, яка призвана компенсувати втрачений заробіток (дод. А.4).
Розглянемо організацію допомоги при вагітності та народженні дитини в деяких країнах ЄС.
Швеція.
Шведська страхова система є прикладом для прихильників батьківських відпусток, що заснована на досить гнучкій системі. Допомога, що виплачується в шведській страховій системі, надається протягом 18 місяців батьківської відпустки, включаючи 14 тижнів відпустки з вагітності і пологів, доповненого 6 тижнями перед пологами і двома тижнями після пологів батьківської відпустки.
В даний час також стала доступна додаткова одномісячна відпустка, що надається лише батькові. Перший рік відпустки оплачується у розмірі 80% від зарплати (був понижений з 90% на початку 90-х років), а для державних службовців – 100%. Наступні три місяці оплачуються за фіксованою ставкою а ця три місяці – не оплачуються, хоча надається право повернення на роботу. Крім того, батьки, чиї діти не досягли 8 років, мають право на 75% робочий день, але оплачуваний за відповідною ставкою. Відпустка може бути розподілена на триваліший термін (до досягнення дитини 8-річного віку). Така відпустка може бути надається обом батькам. Крім того, працюючий дідусь чи бабуся також мають право на відпустку з догляду за хворим онуком. Усім дітям працюючих батьків (старше за 1 рік) гарантовано місце в дитячих садах, а один з батьків має право на оплачуваний час для супроводу дитини в його перший учбовий день.
Фінляндія.
У Фінляндії існує незвичайний комплекс відпусток, об’єднаний з системою охорони дитинства, який включає 18 тижнів відпустки у зв’язку з вагітністю і пологами, що починається за 30-50 днів до очікуваної дати пологів, супроводжуваний 26 тижневою батьківською відпусткою і додатковою відпусткою для батька. Відпустки можуть бути продовжені у разі багатоплідних або складних пологів. Відпустки оплачуються в розмірі 70% від попередньої заробітної плати. У Фінляндії надається відпустка за доглядом за дитиною до досягнення нею 3-річного віку. Вона оплачується за мінімальною тарифною ставкою і може бути використана будь-яким з батьків. Відпустка може бути замінена місцем у неоплачуваній суспільній дошкільній установі або ж оплачуваними послугами няні. Батьки зі своєї сторони можуть брати участь в оплачуваній програмі з охорони дітей після того, як їх дитина досягла трьох років (у випадку, якщо вони не використали допомогу з догляду за дитиною до 3-х років). Батькам гарантується право на неповну зайнятість, і вони мають право на оплачувану відпустку у разі хвороби дитини.
Німеччина.
Німеччина практикує надання батькам відпустки. Відпустки з вагітності і пологів складають 14 тижнів (6 тижнів до і 8 тижнів після пологів) з наданням грошової допомоги, яка надається роботодавцем у розмірі повної заробітної плати. Крім того, надаються батьківські відпустки на період досягнення дитиною 3-річного віку, незалежно від того, працювали батьки чи ні, за умови, що один з батьків залишається удома або працює з частковою зайнятістю. Допомога надається за фіксованою ставкою протягом перших двох років і складає більше 350 доларів США в місяць. Приблизно 80 відсотків батьків можуть мати право на допомогу, оскільки в її основі адресна система. Не дивлячись на існування «батьківської» допомоги, тільки один відсоток батьків використовує ці можливості. Враховуючи незначний розмір допомоги нею користуються в основному лише заміжні жінки, чоловіки яких працюють. Існуючі допомоги з хвороби виплачуються при 5-денній сімейній відпустці при хворобі дитини до досягнення нею 8 років.
Австрія.
В Австрії надається 16 тижнів обов'язкової відпустки для працюючих матерів (8 тижнів до і 8 тижнів після пологів) з виплатою допомоги, яка повністю компенсує заробітну плату. Крім того, існує дворічна відпустка зі збереженням робочого місця. В даний час ведуться дискусії щодо допомоги з догляду за дитиною батьку, який має вибір між грошовою допомогою для оплати послуг з догляду за дитиною або ж можливістю самому доглядати за дитиною (у минулому дворічна відпустка і допомога надавалися тільки самотнім матерям, а в даний час це доступно всім працюючим матерям).
Іспанія.
Іспанія забезпечує 16-тижневу оплачувану декретну відпустку (18 тижнів у разі багатоплідних пологів), починаючи з 6 тижня до пологів, якщо це необхідно, у розмірі 100% від заробітної плати. Додаткова, але неоплачувана батьківська відпустка надається до досягнення дитиною 3-х річного віку. Батьки дитини до 6 років (або дитини-інваліда) мають право на неповний робочий день.
Італія.
Італія надає 5-місячну відпустку з вагітності і пологів, яку можна брати за 2 місяці до пологів і 3 – після. Відпустка оплачується у розмірі 80% від заробітної плати. При цьому надається додаткова 6-місячна батьківська відпустка, під час якої виплачується 30% від заробітної плати.
- Мальований м.І., Бечко п.К., Бечко в.П. Соціальне страхування
- Передмова
- Розділ 1. Сутність, принципи і роль соціального страхування в системі соціального захисту
- Сутність і необхідність соціального страхування
- Історія розвитку соціального страхування
- Функції соціального страхування
- 1.4. Принципи соціального страхування
- 1.5. Суб’єкти та об’єкти соціального страхування
- 1.6. Основні види соціального страхування та їх організація в Україні
- Контрольні запитання
- Розділ 2. Зарубіжний досвід у сфері соціального страхування
- 2.1. Особливості організації систем соціального страхування за кордоном
- 2.2. Світовий досвід функціонування пенсійних систем
- 2.3. Розвиток системи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в зарубіжних країнах
- 2.4. Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- Застосування системи диференціації тарифів соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 2.5. Світовий досвід організації системи соціального страхування на випадок безробіття
- 2.6. Особливості функціонування медичного страхування в країнах світу
- Державні витрати на охорону здоров’я і соціальний захист у 1999 році, у % від ввп
- Контрольні запитання
- Розділ. 3. Державне регулювання соціального страхування
- 3.1. Основи державного регулювання соціального страхування. Соціальна політика
- 3.2. Система органів державного регулювання соціального страхування
- 3.3. Нормативно-правове забезпечення соціального страхування в Україні
- 3.4. Державні соціальні стандарти і соціальні гарантії
- 3.5. Державний контроль та моніторинг у сфері соціального страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 4. Збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування
- 4.1. Платники єдиного внеску, їх права та обов’язки
- 4.2. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску. Розмір єдиного внеску
- Розподіл суми єдиного внеску за видами загальнобов’язкового державного соціального страхування для інших категорій платників
- 3. Повноваження Пенсійного фонду щодо збору та обліку єдиного внеску. Держайний нагляд за збором та веденням обліку єдиного внеску
- 4. Державний реєстр загальнообов’язкового державного соціального страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 5. Пенсійне страхування
- 5.1. Теоретичні основи та структура пенсійного страхування в Україні
- 5.2. Солідарна система пенсійного страхування
- 5.2.1. Характеристика солідарної системи пенсійного страхування
- 5.2.2. Джерела формування коштів Пенсійного фонду
- 4.2.3. Види та порядок визначення пенсій у солідарній системі
- 4.2.4. Управління у солідарній системі
- 4.3. Накопичувальна система пенсійного страхування
- 4.3.1. Сутність накопичувальної системи
- 4.3.2. Джерела формування коштів Накопичувального фонду
- 4.3.3. Виплати з Накопичувального фонду
- 4.3.4. Управління у накопичувальній системі
- 4.4. Державне регулювання та нагляд у сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 5. Соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.1. Теоретичні основи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2. Доходи бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.2. Платники страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- Перелік необхідних документів для реєстрації страхувальників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням
- 5.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 5.2.5. Відповідальність страхувальника
- 5.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням з тимчасової втрати працездатності
- 5.3.1. Порядок використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.3.2. Порядок нарахування та виплати допомоги на період тимчасової втрати працездатності
- 5.3.3. Порядок нарахування та виплати допомоги з вагітності та пологів
- 5.3.4. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги при народженні дитини
- 5.3.5. Порядок нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
- 5.3.6. Порядок нарахування та виплати допомоги на поховання
- Динаміка зміни розміру допомоги на поховання
- 5.3.7. Порядок організації видачі путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення
- Заявка страхувальника про виділення путівок на санаторно-курортне лікування застрахованих осіб і членів їх сімей за рахунок коштів Фонду
- Особливості видачі путівок застрахованим особам та членам їх сімей
- Умови поділу путівок, виданих фсс з твп
- 5.4. Управління соціальним страхуванням з тимчасової втрати працездатності
- Контрольні запитання
- Розділ 6. Соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.1. Теоретичні основи соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2. Доходи бюджету Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.2. Платники страхових внесків до Фонду від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
- Страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у 2010 р.
- Страхові тарифи для окремих галузей економіки без зміни класів професійного ризику їх виробництва
- 6.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 6.2.5. Відповідальність страхувальника
- 6.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.3.1. Порядок використання коштів Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.3.2. Порядок розслідування та обліку нещасних випадків на підприємстві
- 6.3.3. Види та порядок призначення виплат потерпілому
- 6.3.4. Порядок нарахування та виплати допомоги на період тимчасової втрати працездатності
- Приклад розрахунку допомоги.
- Дані про виплати для розрахунку середньої заробітної плати до прикладу 1
- Дані про виплати, що враховуються при розрахунку середньої заробітної плати, за основним місцем роботи, а також за сумісництвом
- 6.3.5. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги
- 6.3.7. Порядок нарахування та виплати страхової виплату потерпілому при тимчасовому переведенні потерпілого на легшу нижчеоплачувану роботу
- 6.3.8. Призначення виплати грошової суми за моральну (немайнову) шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому
- 6.3.9. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги у разі смерті потерпілого
- 6.3.10. Порядок нарахування та виплати щомісячної страхової допомоги особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого
- 6.3.11. Порядок нарахування та виплати допомоги дитині, яка народилася інвалідом унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання жінки під час її вагітності
- 6.3.12. Відшкодування витрат на поховання потерпілого
- Допомога на поховання
- 6.3.13. Умови та порядок забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування
- 6.3.14. Умови та порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих унаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
- 6.4. Управління соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
- Нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- Контрольні запитання
- Розділ 7. Соціальне страхування на випадок безробіття
- 7.1. Теоретичні основи соціального страхування на випадок безробіття
- 7.2. Доходи бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.2. Платники страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування на випадок безробіття
- 7.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 7.2.5. Відповідальність страхувальника
- Відповідальність платників страхових внесків до Фонду соціального страхування на випадок безробіття
- 7.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням на випадок безробіття
- 7.3.1. Порядок використання коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- Безробітним за рахунок коштів Фонду надаються такі види матеріального забезпечення:
- Види забезпечення в системі соціального страхування на випадок безробіття
- 7.3.2. Порядок нарахування та виплати допомоги з безробіття
- 7.3.3. Порядок та умови виплати одноразової допомоги для організації безробітними підприємницької діяльності
- 7.3.4. Порядок нарахування та виплати допомоги по частковому безробіттю
- 7.3.5. Порядок нарахування та виплати матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного
- 7.3.6. Порядок нарахування та виплати матеріальної допомоги по безробіттю та одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні
- 7.3.7. Порядок нарахування та виплати допомоги допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні
- 7.3.8. Умови та порядок надання соціальних послуг у системі соціального страхування на випадок безробіття
- 7.4. Управління соціальним страхуванням на випадок безробіття
- Контрольні запитання
- Розділ 8. Медичне страхування
- 8.1. Історія розвитку медицини в Україні
- 8.2. Сутність, види та класифікація медичного страхування
- 8.3. Теоретичні основи добровільного медичного страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 9. Недержавне соціальне страхування
- 9.1. Суть, значення та місце недержавного соціального страхування в системі соціального захисту населення
- 9.2. Недержавне пенсійне страхування
- 9.2.1. Стан розвитку системи недержавного пенсійного страхування в Україні
- Поквартальна динаміка загальних пенсійних активів нпф
- Структура активів за напрямами розміщення (у % до загальної вартості активів)
- Чисельність вкладників за видами недержавних
- Динаміка основних показників діяльності недержавних
- 9.2.2. Суб’єкти недержавного пенсійного страхування
- 9.2.3. Механізм організації діяльності недержавного пенсійного фонду
- 9.2.4. Управління активами недержавного пенсійного фонду
- 9.2.5. Пенсійні програми та пенсійні виплати у системі недержавного пенсійного страхування
- 9.3. Стан та розвиток інших видів недержавного соціального страхування (страхування на випадок хвороби, страхування від нещасного випадку на виробництві)
- Розділ 10. Удосконалення соціального страхування
- 10.1. Перспективи розвитку пенсійного страхування
- Тариф страхових внесків на пенсійне страхування у зарубіжних країнах за 2008р., %
- 10.2. Основні напрями розвитку страхування з тимчасової втрати працездатності
- 10.3. Проблеми розвитку страхування від нещасного випадку на виробництві
- 10.4. Удосконалення системи соціального страхування на випадок безробіття
- 10.5. Становлення та розвиток обов’язкового державного медичного страхування
- Додатки
- Комплексна система функціонування Пенсійного фонду України
- Нарахування та сплата страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування
- Заява про взяття на облік як платника страхових внесків (або основний вид економічної діяльності)
- 1. Предмет Договору
- 2. Права та обов’язки Сторін
- 3. Порядок сплати страхових внесків
- 4. Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат Застрахованій особі, а в разі її смерті непрацездатним членам її сім’ї
- 5. Відповідальність Сторін
- 6. Термін дії Договору
- 7. Порядок розірвання Договору
- Розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності
- Порядок розслідування нещасного випадку на виробництві
- Організаційно-економічний механізм недержавного пенсійного забезпечення
- Список використаної літератури