2.1. Особливості організації систем соціального страхування за кордоном
Кожна держава формує власну національну систему соціального захисту населення, яка відповідає вимогам і інтересам суспільства та обумовлена комплексом причин соціально-економічного плану, географічними особливостями, культурними та історичними традиціями, формою державного устрою, ступенем розвитку громадянського суспільства, а також моделлю соціальної держави і типом його соціальної політики.
Розрізняють три базові моделі соціального захисту: соціал-демократичну, консервативну (континентальна) і ліберальну (англосаксонська) (рис.2.1).
Рис. 2.1. Базові моделі соціального захисту
Різноманітність інститутів, форм і механізмів, що формують національні системи соціального захисту, особливості їх організації і функціонування, дають змогу не лише додатково виділяти такі моделі, як латинська (католицька), рудиментарна (перехідна), патерналістська і ряд інших в основі яких способи організації соціального захисту населення. але і, в певному значенні, вважати, що моделей соціального захисту населення стільки ж, скільки і країн світу.
Соціал-демократична модель соціального захисту.
Особливістю цієї моделі є загальність (універсалізація) соціального захисту населення, як гарантованого права всіх громадян, забезпеченого державою. Модель відрізняється високою роллю держави в усуспільненні доходів і загальнонаціональними соціальними механізмами управління. Держава забезпечує високий рівень якості і загальнодоступність соціальних послуг (зокрема безкоштовне медичне обслуговування, освіта тощо).
Зокрема, скандинавські країни, що використовують цю модель розробляють напрямки і шляхи реалізації соціальної політики, які визначаються політичним союзом робочих партій лівого крила і партій, що представляють інтереси дрібних фермерів. Їх мета – забезпечення державою широкого діапазону соціальних послуг всьому населенню при повній його зайнятості.
Соціал-демократична модель соціальної політики заснована на концепції «солідарності» (соціальний захист – це справа всього суспільства, а не окремо взятих індивідуумів) і «соціального громадянства» (вимога рівності в соціальному захисті вище ліберальної вимоги типу «хай кожен сам піклується про свій добробут і забезпечення»).
Економічна основа цієї моделі – ефективне виробництво, повна зайнятість, сильні об'єднання роботодавців і профспілок, що засновані на договірних відносинах між ними і контролюються державою. Високий рівень перерозподілу суспільного продукту дає змогу дотримуватись соціальної політики через державне фінансування. Цим держава через децентралізоване управління забезпечує реалізацію гарантованих прав і дій соціального захисту та несе відповідальність за активне функціонування різних недержавних соціальних служб.
Податки, в основі яких фіскальна функція, мають непрямий характер, окремі з них пов'язані з роздрібним продажем товарів і послуг населенню. Доходи обкладаються за прогресивною шкалою. При цьому прибуткова прогресія досить істотна. Тому шведські підприємці, щоб уникнути податкової дії, прагнуть зареєструвати свої підприємства в інших країнах, що входять в Європейський Союз.
Соціальний захист країн, що використовують соціально-демократичну модель характеризується наступними принципами:
соціальні послуги і сервіс надаються на добровільних засадах;
соціальний захист повинен бути безперервним, усестороннім, адекватним соціальним ризикам, охоплювати всі сфери життя людини;
соціальний захист має бути гнучким, доступним і здатним вирівнювати соціальні умови для всіх груп населення. Такий підхід допомагає подолати розрив у фізичних та в соціальних можливостях як «слабих» груп, так і всього суспільства. Зокрема, всі повинні мати рівну можливість здобути освіту, кваліфікацію і оплачувану роботу, тобто стати нормальними членами суспільства.
Реалізовуючи базову ідею соціал-демократичної моделі – національну солідарність, уряд не лише забезпечує рівний захист інтересів всіх членів суспільства, але і добивається відносного зниження добробуту окремих груп населення.
Активна пере розподільча політика, зокрема в Скандинавських країнах, які застосовують соціально-демократичну модель сприяла вирішенню проблеми бідності, в той час не змогла цілком вирішити проблеми соціально уразливих груп (інвалідів, дітей, людей похилого віку, безробітних). Як наслідок, принцип забезпечення соціальних прав громадян, рівень витрат на соціальний захист цих країн є досить високим, і, як правило, дає змогу добиватися ефективності саме такої моделі, яку підтримує велике число її прихильників. Модель припускає наявність корпоративної системи соціального захисту в рамках підприємств. Уряд використовує соціальне партнерство як механізм узгодження інтересів найнятих робітників та роботодавців, інструмент регулювання класової боротьби з метою підвищення рівня соціальної захищеності зайнятого населення.
Консервативна (континентальна) модель соціального захисту.
Така модель має ще назву «континентальної», «європейської» відповідно до її геополітичної домінанти. Центральний принцип даної моделі – поєднання можливостей ринку з механізмами солідарного самозахисту (соціальне страхування) під державним наглядом. Із-за прихильності до системи соціального страхування, що організовується і фінансується «соціальними партнерами», як називають в ЄС працівників і роботодавців, консервативна модель базується на принципі досягнень, де праця визначає подальше соціальне забезпечення. Для працівників, які мають статус організованих, у високорентабельних галузях виробництва результат застосування цієї моделі позитивний. Проте існують проблеми з незайнятими верствами населення, оскільки рівень державної підтримки невеликий, а ця частина населення не має права на страхову допомогу. Тому ці категорії населення змушені розраховувати на добродійні організації і соціальну допомогу, яка зазвичай є мізерною. Як наслідок, консервативна модель соціальної політики призводить до появи «подвійного суспільства».
Дана модель припускає розвиток системи допомоги з соціального страхування, диференційованої за видами трудової діяльності. Послуги соціального страхування, що фінансуються в основному за рахунок внесків, розрізняються залежно від приналежності до тієї чи іншої професійної групи.
Консервативна модель на відміну від соціал-демократичної базується на принципі особистої відповідальності кожного члена суспільства за свою долю та стан близьких. Тому при цій моделі самозахист, самозабезпечення відіграють істотну роль. У основі самозахисту лежить трудова діяльність і механізми солідарного самозахисту – соціальне страхування. Система встановлює жорсткий зв'язок між рівнем соціального захисту і успішністю і тривалістю трудової діяльності.
Тому вищий рівень соціального захисту (в рамках соціального страхування) може розглядатися як нагорода за працю і свідомість.
Країною, де максимально реалізовані принципи консервативної моделі, є Німеччина, яка першою в світі у 80-і роки XIX століття запровадила систему соціального страхування.
Найтиповішими формами соціального захисту в Німеччині є страхова допомога через старість, хвороби, втрату працездатності або з безробіття. На регіональному і місцевому рівнях соціальним захистом займаються три основні суб'єкти: національні або місцеві асоціації підприємців, профспілки і держава. Держава забезпечує, в основному, соціальну допомогу, а також соціальне обслуговування сімей, що мають в ній потребу, а також дітей.
Отже, консервативна модель побудована на взаємних зобов'язаннях найнятих робітників і роботодавців на принципі трудової участі (краще забезпечений той, хто більше працює і більше заробляє).
Ліберальна модель соціального захисту.
Ліберальна модель розглядає ринок, як найбільш важливу сферу для організації людських взаємовідносин. Ця модель відрізняється від консервативної, принаймні, з двох причин. У ліберальній моделі по – перше, передбачено соціальне забезпечення за залишковим типом, тобто люди, як правило, повинні бути здатні існувати в суспільстві і без соціального забезпечення. По-друге, уряд несе обмежену, але загальну відповідальність за соціальне забезпечення всіх громадян. Із-за залишкового принципу фінансування реалізація цієї моделі залежить від наявності великого обсягу добровільної і неформальної допомоги. Потрібно відзначити, що ліберальна модель за часів її існування істотно змінилася.
В основі ліберальної моделі у даний час закладено індивідуальний принцип, в основі якого особиста відповідальність кожного члена суспільства за свою долю і долю своєї родини. У даному випадку роль державних структур у безпосередній реалізації соціальної політики мінімізована. Її основними суб’єктами є особистість і різні недержавні організації — соціально-страхові фонди й асоціації. Фінансову основу соціальних програм складають, у першу чергу, приватні заощадження і приватне страхування в основі яких закладено принцип еквівалентності, відшкодовуваності, а не солідарності. При ліберальній моделі держава бере на себе відповідальність за збереження лише мінімальних доходів громадян і за добробут найменш знедолених прошарків населення, що максимально стимулює створення та розвиток у суспільстві різних форм недержавного соціального страхування і соціальної підтримки, а також різних засобів і способів одержання й підвищення громадянами своїх доходів.
Класичними країнами ліберальної моделі є Великобританія та США. Система соціального забезпечення цих країн базується на двох основних формах:
- соціальному страхуванні, виплати за яких здійснюють як роботодавці, так і працівники;
- державній соціальній допомозі за рахунок бюджетів різних рівнів.
Незважаючи на різноманітність моделей соціального захисту у світі, в них є одна спільна риса – це прагнення держави створити такі умови, за яких кожен член суспільства мав би змогу отримати необхідний йому соціальний захист. Інша річ, що досягнення даної мети у різних країнах здійснюється за допомогою різних методів та на основі різних принципів. Тому неможливо виділити найбільш ефективну модель соціального захисту, оскільки кожна країна має свої соціальні, економічні, культурні, історичні та політичні особливості, які безпосередньо впливають на систему соціального захисту, що робить її унікальною для кожної країни.
- Мальований м.І., Бечко п.К., Бечко в.П. Соціальне страхування
- Передмова
- Розділ 1. Сутність, принципи і роль соціального страхування в системі соціального захисту
- Сутність і необхідність соціального страхування
- Історія розвитку соціального страхування
- Функції соціального страхування
- 1.4. Принципи соціального страхування
- 1.5. Суб’єкти та об’єкти соціального страхування
- 1.6. Основні види соціального страхування та їх організація в Україні
- Контрольні запитання
- Розділ 2. Зарубіжний досвід у сфері соціального страхування
- 2.1. Особливості організації систем соціального страхування за кордоном
- 2.2. Світовий досвід функціонування пенсійних систем
- 2.3. Розвиток системи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в зарубіжних країнах
- 2.4. Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- Застосування системи диференціації тарифів соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 2.5. Світовий досвід організації системи соціального страхування на випадок безробіття
- 2.6. Особливості функціонування медичного страхування в країнах світу
- Державні витрати на охорону здоров’я і соціальний захист у 1999 році, у % від ввп
- Контрольні запитання
- Розділ. 3. Державне регулювання соціального страхування
- 3.1. Основи державного регулювання соціального страхування. Соціальна політика
- 3.2. Система органів державного регулювання соціального страхування
- 3.3. Нормативно-правове забезпечення соціального страхування в Україні
- 3.4. Державні соціальні стандарти і соціальні гарантії
- 3.5. Державний контроль та моніторинг у сфері соціального страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 4. Збір та облік єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування
- 4.1. Платники єдиного внеску, їх права та обов’язки
- 4.2. Порядок нарахування, обчислення і сплати єдиного внеску. Розмір єдиного внеску
- Розподіл суми єдиного внеску за видами загальнобов’язкового державного соціального страхування для інших категорій платників
- 3. Повноваження Пенсійного фонду щодо збору та обліку єдиного внеску. Держайний нагляд за збором та веденням обліку єдиного внеску
- 4. Державний реєстр загальнообов’язкового державного соціального страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 5. Пенсійне страхування
- 5.1. Теоретичні основи та структура пенсійного страхування в Україні
- 5.2. Солідарна система пенсійного страхування
- 5.2.1. Характеристика солідарної системи пенсійного страхування
- 5.2.2. Джерела формування коштів Пенсійного фонду
- 4.2.3. Види та порядок визначення пенсій у солідарній системі
- 4.2.4. Управління у солідарній системі
- 4.3. Накопичувальна система пенсійного страхування
- 4.3.1. Сутність накопичувальної системи
- 4.3.2. Джерела формування коштів Накопичувального фонду
- 4.3.3. Виплати з Накопичувального фонду
- 4.3.4. Управління у накопичувальній системі
- 4.4. Державне регулювання та нагляд у сфері загальнообов’язкового державного пенсійного страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 5. Соціальне страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.1. Теоретичні основи соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2. Доходи бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.2. Платники страхових внесків до Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- Перелік необхідних документів для реєстрації страхувальників Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування у зв’язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими народженням та похованням
- 5.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 5.2.5. Відповідальність страхувальника
- 5.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням з тимчасової втрати працездатності
- 5.3.1. Порядок використання коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності
- 5.3.2. Порядок нарахування та виплати допомоги на період тимчасової втрати працездатності
- 5.3.3. Порядок нарахування та виплати допомоги з вагітності та пологів
- 5.3.4. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги при народженні дитини
- 5.3.5. Порядок нарахування та виплати допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку
- 5.3.6. Порядок нарахування та виплати допомоги на поховання
- Динаміка зміни розміру допомоги на поховання
- 5.3.7. Порядок організації видачі путівок на санаторно-курортне лікування та оздоровлення
- Заявка страхувальника про виділення путівок на санаторно-курортне лікування застрахованих осіб і членів їх сімей за рахунок коштів Фонду
- Особливості видачі путівок застрахованим особам та членам їх сімей
- Умови поділу путівок, виданих фсс з твп
- 5.4. Управління соціальним страхуванням з тимчасової втрати працездатності
- Контрольні запитання
- Розділ 6. Соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.1. Теоретичні основи соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2. Доходи бюджету Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.2. Платники страхових внесків до Фонду від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань
- Страхові тарифи на загальнообов'язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності у 2010 р.
- Страхові тарифи для окремих галузей економіки без зміни класів професійного ризику їх виробництва
- 6.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 6.2.5. Відповідальність страхувальника
- 6.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.3.1. Порядок використання коштів Фонду соціального страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- 6.3.2. Порядок розслідування та обліку нещасних випадків на підприємстві
- 6.3.3. Види та порядок призначення виплат потерпілому
- 6.3.4. Порядок нарахування та виплати допомоги на період тимчасової втрати працездатності
- Приклад розрахунку допомоги.
- Дані про виплати для розрахунку середньої заробітної плати до прикладу 1
- Дані про виплати, що враховуються при розрахунку середньої заробітної плати, за основним місцем роботи, а також за сумісництвом
- 6.3.5. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги
- 6.3.7. Порядок нарахування та виплати страхової виплату потерпілому при тимчасовому переведенні потерпілого на легшу нижчеоплачувану роботу
- 6.3.8. Призначення виплати грошової суми за моральну (немайнову) шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому
- 6.3.9. Порядок нарахування та виплати одноразової допомоги у разі смерті потерпілого
- 6.3.10. Порядок нарахування та виплати щомісячної страхової допомоги особам, які мають на неї право у разі смерті потерпілого
- 6.3.11. Порядок нарахування та виплати допомоги дитині, яка народилася інвалідом унаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання жінки під час її вагітності
- 6.3.12. Відшкодування витрат на поховання потерпілого
- Допомога на поховання
- 6.3.13. Умови та порядок забезпечення потерпілих внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання путівками для санаторно-курортного лікування
- 6.3.14. Умови та порядок забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації потерпілих унаслідок нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
- 6.4. Управління соціальним страхуванням від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання
- Нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань
- Контрольні запитання
- Розділ 7. Соціальне страхування на випадок безробіття
- 7.1. Теоретичні основи соціального страхування на випадок безробіття
- 7.2. Доходи бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.1. Джерела формування доходів бюджету Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.2. Платники страхових внесків до Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- 7.2.3. Розмір страхових внесків на державне соціальне страхування на випадок безробіття
- 7.2.4. Порядок нарахування та строки сплати страхових внесків
- 7.2.5. Відповідальність страхувальника
- Відповідальність платників страхових внесків до Фонду соціального страхування на випадок безробіття
- 7.3. Матеріальне забезпечення та соціальні послуги за страхуванням на випадок безробіття
- 7.3.1. Порядок використання коштів Фонду загальнообов’язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття
- Безробітним за рахунок коштів Фонду надаються такі види матеріального забезпечення:
- Види забезпечення в системі соціального страхування на випадок безробіття
- 7.3.2. Порядок нарахування та виплати допомоги з безробіття
- 7.3.3. Порядок та умови виплати одноразової допомоги для організації безробітними підприємницької діяльності
- 7.3.4. Порядок нарахування та виплати допомоги по частковому безробіттю
- 7.3.5. Порядок нарахування та виплати матеріальної допомоги у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного
- 7.3.6. Порядок нарахування та виплати матеріальної допомоги по безробіттю та одноразової матеріальної допомоги безробітному та непрацездатним особам, які перебувають на його утриманні
- 7.3.7. Порядок нарахування та виплати допомоги допомога на поховання у разі смерті безробітного або особи, яка перебувала на його утриманні
- 7.3.8. Умови та порядок надання соціальних послуг у системі соціального страхування на випадок безробіття
- 7.4. Управління соціальним страхуванням на випадок безробіття
- Контрольні запитання
- Розділ 8. Медичне страхування
- 8.1. Історія розвитку медицини в Україні
- 8.2. Сутність, види та класифікація медичного страхування
- 8.3. Теоретичні основи добровільного медичного страхування
- Контрольні запитання
- Розділ 9. Недержавне соціальне страхування
- 9.1. Суть, значення та місце недержавного соціального страхування в системі соціального захисту населення
- 9.2. Недержавне пенсійне страхування
- 9.2.1. Стан розвитку системи недержавного пенсійного страхування в Україні
- Поквартальна динаміка загальних пенсійних активів нпф
- Структура активів за напрямами розміщення (у % до загальної вартості активів)
- Чисельність вкладників за видами недержавних
- Динаміка основних показників діяльності недержавних
- 9.2.2. Суб’єкти недержавного пенсійного страхування
- 9.2.3. Механізм організації діяльності недержавного пенсійного фонду
- 9.2.4. Управління активами недержавного пенсійного фонду
- 9.2.5. Пенсійні програми та пенсійні виплати у системі недержавного пенсійного страхування
- 9.3. Стан та розвиток інших видів недержавного соціального страхування (страхування на випадок хвороби, страхування від нещасного випадку на виробництві)
- Розділ 10. Удосконалення соціального страхування
- 10.1. Перспективи розвитку пенсійного страхування
- Тариф страхових внесків на пенсійне страхування у зарубіжних країнах за 2008р., %
- 10.2. Основні напрями розвитку страхування з тимчасової втрати працездатності
- 10.3. Проблеми розвитку страхування від нещасного випадку на виробництві
- 10.4. Удосконалення системи соціального страхування на випадок безробіття
- 10.5. Становлення та розвиток обов’язкового державного медичного страхування
- Додатки
- Комплексна система функціонування Пенсійного фонду України
- Нарахування та сплата страхових внесків на загальнообов’язкове державне пенсійне страхування
- Заява про взяття на облік як платника страхових внесків (або основний вид економічної діяльності)
- 1. Предмет Договору
- 2. Права та обов’язки Сторін
- 3. Порядок сплати страхових внесків
- 4. Порядок призначення, перерахування та проведення страхових виплат Застрахованій особі, а в разі її смерті непрацездатним членам її сім’ї
- 5. Відповідальність Сторін
- 6. Термін дії Договору
- 7. Порядок розірвання Договору
- Розподілу чисельності працівників, річного фактичного обсягу реалізованої продукції (робіт, послуг) за видами економічної діяльності
- Порядок розслідування нещасного випадку на виробництві
- Організаційно-економічний механізм недержавного пенсійного забезпечення
- Список використаної літератури