23. Формування цін на ринку строкових угод
Розглянемо основні принципи ціноутворення та основні складові форвардних цін. При цьому не будемо брати до уваги витрати на відкриття та закриття позиції у ф'ючерсному контракті чи інші витрати на проведення операцій. Не будемо враховувати і різницю у процентних ставках із залучення та інвестування коштів.
Нагадаємо, що базовими активами в форвардних контрактах можуть виступати різноманітні фінансові або матеріальні активи, валюта, процентні ставки, фондові індекси тощо. Ціноутворення в угодах на купівлю-продаж валюти чи в угодах про форвардні процентні ставки мають свою специфіку. Розглянемо звичайну форвардну угоду на купівлю-продаж деякого фінансового активу X. Ціну активу, зафіксовану у форвардному контракті, називають ціною поставки, (відповідно до дати поставки). Форвардною ціною називають ціну поставки у форвардних контрактах, які укладаються в даний момент. Щодня укладаються форвардні угоди і щодня змінюються не тільки ціни спот, а й форвардні ціни на ті чи інші активи. Чим ближче дати поставки, тим менша різниця між цінами на ринку спот та форвардними цінами.
При визначенні теоретичної форвардної ціни роблять два припущення: операція на форвардному ринку не здійснюється за власні кошти, тобто при проведенні операцій на форвардному ринку не здійснюється інвестування власних коштів, вони залучаються під деяку ринкову процентну ставку; фінансові результати від реалізації двох протилежних за змістом стратегій, які полягають у купівлі активу згідно з форвардним контрактом і безпосередній купівлі того самого активу на ринку, мають збігатися і дорівнювати нулю.
Теоретичну форвардну ціну визначимо, прирівнявши прибуток, отриманий у результаті реалізації першої чи другої стратегій, до нуля. Нехай Цс — ціна спот активу X; гф , гі,— відповідно ставки з фінансування та інвестування; Φ — форвардна ціна активу X; Ка — дохідність активу X, виражена у процентах до ринкової ціни. Тоді доходи та витрати згідно зі стратегіями І та II матимуть такий вигляд:
I. Доходи = Цс + Цс*Ка + Φ; Витрати = Цс + Цс *гф + Дс;
II. Доходи = Цс + Цс*гі + Дс; Витрати = Цс с + Цс *Ка + Ф.
Прибуток буде дорівнювати нулю, якщо виконується рівність: Доходи = Витрати, тобто Цс + Цс*Ка + Φ = Цс + Цс *гф + Дс або Цс + Цс*гі + Дс = Цс с + Цс *Ка + Ф Отже Φв = Цс + Цс (гф - Ка.), Φн = Цс + Цс (гі - Ка.),
Якщо прийняти гф= гі, = г, отримаємо вираз для теоретичної форвардної ціни
Φт = Цс + Цс (г - Ка.). Це теоретична ціна для контрактів, які не переоцінюються наприкінці дня. Якщо вважати процентну ставку з фінансування вищою від ставки з інвестування (гф > гі) що більше відповідає дійсності, отримаємо верхню та нижню межі форвардних цін:
Теоретична форвардна ціна перебуває в інтервалі Фн, Фв, тобто Фн < Фт < Фв. Врахування коштів на відкриття та закриття позиції розширюють межі Фн, Фв.
Різницю між вартістю фінансування та дохідністю активу г - Ка називають чистою вартістю фінансування.
Теоретична форвардна ціна отримується з умови рівності результатів таких двох стратегій. Купити актив у даний момент за ціною спот. Інвестувати кошти, що дорівнюють приведеній вартості ціни поставки на період до дати поставки, а потім купити актив згідно з форвардним контрактом.
Якщо за активом за період до дати поставки сплачується дохід, теоретична форвардна ціна визначається з рівності результатів таких двох стратегій. Купити актив у даний момент і отримати дохід за ним. Інвестувати кошти, що дорівнюють приведеній вартості ціни поставки і доходу за активом, а потім придбати актив згідно з форвардним контрактом.
Виходячи з викладеного, можна зробити такі висновки. При оцінці форвардної ціни активу слід виходити з рівності результатів від купівлі форварду на актив або самого активу. Якщо форвардна ціна вища або нижча від теоретичної форвардної ціни, можна здійснити арбітражну форвардну угоду. Якщо форвардна ціна вища за теоретичну, продається форвард і купується актив. Якщо форвардна ціна нижча за теоретичну, купується форвард і продається актив. В обох випадках отримується арбітражний прибуток. Якщо форвард продається на вторинному ринку, він має ціну, що відображає різницю між ціною поставки і поточною форвардною ціною.
- 1. Поняття номінальної, ринкової та дійсної вартості фінансового активу.
- 2. Фактори, що визначають реальну дохідність фінансових та матеріальних активів
- 3. Попит та пропозиція на ринку активів. Арбітраж та рівновага
- 4. Загальна характеристика споживання та заощадження.
- 5. Теорії споживання Кейнса та Фішера.
- 6. Модель ф. Модільяні та теорія поведінки споживача м. Фрідмена.
- 7. Інвестиції та заощадження
- 8.Структура процентних ставок
- 9. Процентна ставка з урахуванням інфляції та ризику неповернення
- 10. Поняття форвардної процентної ставки, механізм її формування
- 11. Теорії ринкових поцентних ставок
- 12. Поняття курсу валюти та фактори що впливають на формування курсу валюти
- 13. Оцінювання дохідності операцій з фінансовими активами на вторинному ринку
- 14. Механізм оцінки дійсної вартості фінансових активів
- 15. Механізм оцінювання облігацій.
- 16. Фактори, що впливають на ціну облігації, еластичність ціни облігації
- 18.Фактори, що впливають на формування ринкової ціни акції та методи оцінки акцій
- 19. Дивідендний метод оцінки акцій.
- 20. Модель оцінки фінансових активів
- 21. Фондові індекси як індикатори фондового ринку
- 22. Поняття портфеля цінних паперів, оцінювання ризику та очікуваного доходу по портфелю, диверсифікація портфелю
- 23. Формування цін на ринку строкових угод
- 24.Формування цін на ринку строкових угод на прикладі форвардного валютного курсу
- 25. Поняття ціни форвардного контракту та механізм її оцінки (форвардні % ставки???)
- 26. Ціна опціону та фактори, що на неї впливають (Буренин и фр)
- 27. Формування цін на ринку банківських послуг
- 28. Кредитні рейтинги та їх вплив на формування цін на фінансовому ринку
- 29. Операції на фінансовому ринку – економічний зміст та класифікація.
- 30.Операції, пов’язані з непрямим інвестуванням коштів (трансформацією капіталу)
- 31. Послуги, що надаються інститутами інфраструктури фінансового ринку
- 32. Послуги фінансових посередників на ринку пенсійного забезпечення
- 33. Страхові послуги: суть та класифікація
- 34. Діяльність ощадних банків на фінансовому ринку
- 35. Діяльність кредитних спілок на фін ринку.
- 36. Послуги, що надаються інвестиційними банками на ринку фінансового посередництва
- 37. Здійснення спільного інвестування на фінансовому ринку
- 38. Активні операції комерційних банків
- 39. Пасивні операції комерційних банків
- 40.Лізингові послуги на ринку фін посередництва.
- 41. Ціноутворення на ринку лізингових послуг
- 42. Факторингові послуги та формування цін на ринку факторингових послуг
- 43. Торговці цінними паперами та операції, які вони здійснюють
- 44. Брокерська діяльність на ринку цінних паперів
- 45. Дилерська діяльність на ринку цінних паперів
- 46. Організація торгівлі цп-ми на біржовому ринку.