Хеджування валютними опціонами
Валютний опціон — це контракт, який надає покупцеві право (але не зобов'язання) купівлі або продажу обумовленої суми валютних коштів за фіксованим курсом на визначену дату або протягом певного періоду в майбутньому в обмін на опціонну і премію, виплачену продавцеві опціону.
Призначення валютних опціонів полягає в захисті власника опціону від несприятливих коливань валютних курсів.
Валютний опціон обмежує валютний ризик учасника ринку за сумою опціонної премії, яка не повертається. Вартість опціону (опціонна премія) залежить від співвідношення спот-курсу валюти на дату укладення угоди та курсу, зафіксованого в опціонній угоді, а також від тривалості періоду дії опціону.
Якщо опціон дає право продажу визначеної валюти, то це опціон PUT за даною валютою. У разі надання права купівлі опціон називається CALL за даною валютою. Зазначення виду валюти з назвою опціону обов'язкове, оскільки опціон PUT є одночасно опціоном CALL за тією валютою, за яку продається опціонна валюта, і навпаки. Наприклад, опціон PUT за доларами США, який передбачається здійснити за євро, одночасно є опціоном CALL за євро.
Для проведення розрахунків за опціонною угодою відводиться, як правило, два робочі дні, тому валютний опціон має бути пред'явлений до виконання його власником не пізніше як за два робочі дні до дати розрахунків за умови прийняття рішення про його виконання.
Для банків основні напрями використання валютних опціонів полягають у страхуванні відкритої валютної позиції та захисті інвестиційного портфеля, деномінованого в іноземній валюті.
Розглянемо приклад укладання угод та розрахунків за валютним опціоном, який використано для хеджування ризику клієнта банку.
Хеджування валютного ризику за допомогою своп-контрактів
Для уникнення валютного ризику банки, компанії та інші учасники ринку вдаються до валютного свопу, який нагадує надання паралельних кредитів у різних країнах. При цьому дві сторони погоджуються надати рівновеликі позички з однаковим строком погашення місцевому позичальникові, який вказуєтьсяіншою стороною, але в місцевій валюті.
- Лекція №5. Управління інвестиційними ризиками в банку План
- 5.1 Традиційна та нетрадиційна портфельна теорії. Практичне застосування сучасної портфельної теорії.
- Теорія вибору ефективних портфелів цінних паперів г. Марковіца
- 5.2 Ризики інвестиційного портфеля
- Цінова модель ринку капіталу в. Шарпа (capм) та лінія ринку капіталів
- Лінія ринку цінних паперів (security market line, sml)
- Практичне застосування сучасної портфельної теорії
- 5.3. Економічна сутність хеджування. Хеджування процентного, валютного ризику
- 5.3.1 Види похідних фінансових інструментів
- Своп-контракти
- Портфельний підхід до хеджування та формування хеджевого портфелю
- Хеджування процентного ризику
- Хеджування валютного ризику банку
- Хеджування валютними ф'ючерсами
- Хеджування валютними опціонами
- 5.4 Методика визначення коефіцієнта хеджування та ефективність управління хеджевим портфелем банку.
- Визначення коефіцієнта хеджування
- Ефективність управління хеджевим портфелем банку
- Аналіз ефективності управління портфелем хеджера
- Методи управління валютним ризиком банку