8.1 Необхідність, сутність та функції кредиту
Кредит виник на певному етапі розвитку людського суспільства спочатку як явище випадкове, зумовлене особливими взаємовідносинами між товаровиробниками: коли продавцю потрібно було продавати товар, а в покупця не було грошей, щоб його купити (тому що він ще не виготовив свій товар, або виготовив, але не продав його), виникала погреба у передачі продавцем покупцеві товару з відстрочкою платежу, тобто в кредит. У цьому полягає найбільш загальна причина необхідності в кредиті.
Для одержання кредиту потрібно, щоб той, хто його надає, довіряв тому, хто хоче ним скористатися. Сам термін «кредит», що походить від латинського «сгеdо», що означає «вірю». Коли ж однієї довіри недостатньо, оскільки існує великий ризик щодо своєчасного та повного повернення кредиту, необхідні певні гарантії того, хто має відповідні кошти, або страхової компанії.
З розвитком товарного виробництва, особливо коли воно набуває загального характеру, кредит стає обов'язковим атрибутом господарювання. Кредит допомагає уникнути кризових явищ, безперебійно здійснювати виробництво товарів та обмін ними. Отже, без кредиту нормальне функціонування товарного виробництва взагалі неможливе.
Економічною передумовою існування кредиту є отримання регулярних доходів тими, хто хоче ним скористатися.
Необхідність кредиту обумовлена кругооборотом основного та оборотного капіталів господарюючих суб'єктів різних форм власності. У ході обороту в одних суб'єктів утворяться тимчасово вільні кошти, а в інших виникає потреба в них, тобто виникає необхідність залучити до господарського обороту додаткові кошти для безперебійного функціонування підприємства. Це протиріччя й вирішується за допомогою кредиту.
Таким чином, кредит – це суспільні економічні відносини між різними суб’єктами (юридичними та фізичним особами, державами) з приводу перерозподілу вартості в процесі передачі один одному в тимчасове користування вільних грошових коштів (або матеріальних засобів) на засадах зворотності, платності та добровільності.
Кредит об’єднує собі два процеси:
-
акумуляцію тимчасово вільних коштів;
-
вкладення або розміщення цих коштів.
Кредит обслуговує більшу частину товарних потоків, замінюючи традиційні товарно-грошові зв’язки обмінного характеру. Він виступає як важливий засіб забезпечення фінансово-господарської діяльності суб’єктів економіки.
У кредитних відносинах беруть участь не менше ніж дві сторони:
Таким чином, кредит виражає економічні відносини між кредитором та позичальником, які виникають під час одержання позички, користування нею та її повернення. Як правило, відносини між суб'єктами кредитної угоди мають добровільний характер.
А ті грошові чи матеріальні цінності, затрати чи проекти, відносно яких укладається кредитна угода, є об'єктом кредиту.
За суб'єктами кредитної угоди та їх комбінацією можна виділити такі типи та різновиди кредитних відносин:
1 Відносини, в яких з одного боку приймає участь банк (Б):
Б → підприємство; Б → фізична особа; Б → Б; Б → держава (купуючи державні цінні папери). |
2 Відносини між підприємствами, організаціями, товариствами (П):
П → П; П → фізична особа; П → Б (купуючи цінні папери, емітовані банком); П → держава (купуючи державні цінні папери). |
Кредитні відносини між підприємствами, організаціями і товариствами, з одного боку, та населенням з іншого. Такі відносни є дуже поширеними.
3 Відносини, в яких приймає участь населення:
фізична особа → П (купуючи корпоративні цінні папери); фізична особа → Б; фізична особа → держава (купуючи державні цінні папери); фізична особа → фізична особа. |
Населення кредитує банки через вклади в них, купівлю їхніх сертифікатів або інших цінних паперів (банківських векселів) тощо. Кошти населення сьогодні у розвинутих країнах є основним кредитним ресурсом банків.
Кредитні відносини, що виникають між двома фізичними особами (громадянами), є самими незахищеними з точки зору закону, якщо тільки не завірені нотаріально.
4 Відносини, в яких приймає участь держава:
держава → підприємство; держава → Б; держава → держава. |
5 Зовнішньоекономічні кредитні відносини, коли суб'єктами кредитної угоди виступають міжнародні фінансово-кредитні установи (ФКУ), банки та окремі фірми.
міжнародні ФКУ → держава; міжнародні ФКУ → підприємство; міжнародні ФКУ → Б. |
Кожен тип кредитних відносин має свою специфіку, яка насамперед визначається складом суб'єктів цих відносин. У свою чергу, це визначає умови кредитної угоди (об'єкти кредитування, умови користуванню кредитом та погашення його тощо).
В умовах ринкової економіки об'єктом кредитних відносин є гроші як загальний ресурс, за допомогою якого можна придбати всі інші ресурси – матеріальні, технічні, трудові, природні тощо.
Кредитні відносини відрізняються від фінансових тим, що вони виникають з приводу перерозподілу вартості на засадах повернення. Надана у тимчасове користування вартість через певний час повинна повернутися до її власника. Цим кредит відрізняється від товару, який після продажу його переходить від продавця до покупця.
Передумовою повернення кредиту є кругооборот основного та оборотного капіталу або одержання доходів позичальником.
Якщо надана у позичку вартість до кредитора не повертається, то кредит втрачає свою економічну сутність. Він перетворюється на подарунок або на крадіжку.
Характерною рисою кредиту є сплата процентів за користування ним.
Отже, в економіці країни постійно є кошти, які можуть бути використані як кредитні ресурси для надання позичок:
1) залишки коштів на рахунках у банках;
2) грошові заощадження населення;
3) залишки коштів, що знаходяться на рахунках державних і місцевих бюджетів;
4) гроші, що знаходяться «у дорозі». Оскільки розрахунки між підприємствами здійснюються у безготівковому порядку, існує визначений час між списанням коштів з одного рахунка й зарахуванням їх на інший рахунок, що можна використовувати як кредитний ресурс;
5) як кредитний ресурс банки іноді можуть використати власний капітал:
-
статутний фонд;
-
резервний фонд та ін.;
6) НБУ використовує як кредитний ресурс гроші в обігу, що випускаються на кредитній основі шляхом утворення пасивів (дійсних внесків). У такий же спосіб утворять внески й комерційні банки.
Сукупність усіх коштів, які можна використовувати в якості кредитних ресурсів являє собою позичковий фонд (капітал) країни. Позичковий капітал перебуває у постійному русі, породжуючи виникнення кредитних відносин. Тому нерідко кредит трактується як форма руху позичкового капіталу.
Сутність кредиту проявляється через його функції. Функція має об'єктивний характер, кожна з них виконує конкретну «роботу».
Кредиту притаманна перерозподільча функція, тобто за його допомогою відбувається перерозподіл вартості на засадах повернення. Ця функція властива всім формам та видам кредиту. Перерозподілятися може тільки вартість (як у товарній, так і в грошовій формі), котра в даний момент є вільною. При цьому власник вартості не змінюється, ним лишається кредитор. Позичальник тимчасово користується лише споживчою вартістю наданих у кредит речей чи грошових ресурсів.
Другою функцією кредиту є створення грошей для грошового обігу – емісійна функція, її виконує лише банківський кредит, саме методами кредитної експансії (розширення кредиту) та кредитної рестрикції (звуження кредиту) регулюється кількість грошей в обігу.
Між обома функціями кредиту (перерозподільчою та емісійною) існує тісний зв'язок.
Однією з функцій кредиту є регулювання економіки: кредит дозволяє залучати матеріальні ресурси чи грошові кошти в ті галузі економіки, що найбільше цього потребують.
Контрольна функція – забезпечується контроль за дотриманням умов та принципів кредиту з боку суб'єктів кредитної угоди.
Ще в економічній літературі називають такі функції кредиту:
-
акумуляцію та мобілізацію грошового капіталу;
-
економію витрат обігу;
-
прискорення концентрації та централізації капіталу.
Виконання кредитом цих функцій дозволяє йому відігравати багатогранну роль в економіці країни, а саме:
1. Кредит забезпечує безперервність процесів розширеного відтворення, за його допомогою можна подолати сезонність виробництва й скоротити загальний обсяг коштів, які повинні мати у наявності суб'єкти господарювання. Також відіграє велику роль в інтенсифікації виробництва, тобто одержання кредиту сприяє збільшенню виробництва.
2. За допомогою кредиту центральний банк має можливість впливати на пропозицію грошей.
3. За допомогою державного кредиту можна вирішити проблему покриття дефіциту державного бюджету.
4. За допомогою кредиту здійснюється регулювання ринкової кон'юнктури, пропорційний розвиток галузей, розробка та впровадження соціальних програм, прискорення НТП, розвиток наукомістких галузей виробництва і т. п.
5. Кредит створює сприятливі умови для підтримки малого бізнесу.
6. Кредит виступає знаряддям проведення антиінфляційної політики держави.
7. Важливу роль кредит відіграє у створенні сприятливих умов для налагодження міжнародних зовнішньоекономічних зв'язків.
- Тема 8 кредит у ринковій економіці
- 8.1 Необхідність, сутність та функції кредиту
- 8.2. Форми та види кредиту. Принципи кредитування
- Класифікація форм та видів кредиту
- 8.3 Позичковий процент, його сутність і роль
- 8.4 Кредитна система та її структура
- Контрольні запитання
- Тема 9 фінансові посередники грошового ринку
- 9.1 Сутність, призначення та види фінансового посередництва
- Фінансові посередники
- Заощадження населення
- 9.2 Банки як провідні суб'єкти фінансового посередництва. Банківська система
- 1 За формою власності банки бувають:
- Банківські установи
- 9.3 Небанківські фінансово-кредитні інститути, їх класифікація та характеристика
- I. Договірні фінансові посередники
- II. Інвестиційні фінансові посередники
- Контрольні запитання
- Тема 10 центральні банки
- 10.1 Центральні банки, їх походження та функції
- 10.2 Центральний банк України: статус та організаційна структура
- 10.3 Функції та завдання нбу
- 10.4 Пасивні та активні операції нбу
- 1 Пасивні операції нбу
- 2 Активні операції нбу
- Контрольні запитання
- Тема 11 комерційні банки
- 11.1 Комерційні банки: поняття, класифікація та функції
- Спрощений баланс комерційного банка
- 11.2 Пасивні операції комерційних банків
- 11.3 Активні операції комерційних банків
- 11.4 Кредитні операції. Організація та порядок кредитування
- Класифікація банківських кредитів за різними критеріями
- 11.5 Інвестиційна діяльність комерційних банків
- 11.6 Фінансові послуги комерційних банків
- 11.7 Доходи, прибуток комерційного банку. Баланс банку
- Контрольні запитання
- Тема 12 міжнародні валютно-кредитні установи та форми їх співробітництва з україною
- 12.1 Міжнародний валютний фонд і його діяльність в Україні
- 12.2 Світовий банк: основи організації, структура та призначення
- 12.3 Регіональні міжнародні кредитно-фінансові інституції
- 12.4 Європейський банк реконструкції та розвитку
- 12.5 Банк міжнародних розрахунків
- Контрольні запитання