11.3 Активні операції комерційних банків
Активні операції комерційних банків – це операції, що пов’язані із розміщенням та використанням власного капіталу, залучених і позичених коштів банків з метою отримання прибутку та підтримання своєї ліквідності. Основними видами активних операцій комерційних банків є кредитні та інвестиційні.
З точки зору ліквідності та прибутковості можна виділити чотири групи банківських активів.
1 Перша група банківських активів – первинні резерви. Це найбільш ліквідні активи, які можуть бути негайно використані для виплати вкладів, що вилучаються та задоволення заявок на кредити. Сюди відносять: грошову готівку банку (касові залишки на банківських рахунках у вигляді банкнот та монет; кошти на кореспондентському рахунку у центральному банку); чеки та інші платіжні документи; кошти на кореспондентських рахунках в інших комерційних банках. Такі активи не приносять доходу, але слугують головним джерелом ліквідності банку.
Під ліквідністю розуміють здатність комерційного банку вчасно виплачувати готівку за своїми зобов'язаннями.
2 Друга група активів – це вторинні резерви. Це високоліквідні активи, які приносять невеликий дохід, які з мінімальною затримкою і незначним ризиком можна перетворити в готівку. Сюди відносять: векселі та інші короткострокові цінні папери; кредити до запитання; короткострокові позички «першокласним позичальникам» (тобто найбільш надійним). Основне призначення цієї групи активів – бути джерелом поповнення первинних резервів.
3 Третя – найбільш важлива частина банківських активів – портфель банківських кредитів. Банківські кредити – це найбільш доходні, але й самі ризиковані активи. Ця група активів є головним джерелом прибутку банка.
4 Четверту групу банківських активів утворює портфель цінних паперів, або портфель банківських інвестицій.
Формування портфелю інвестицій має на увазі дві мети:
1) приносити банку дохід;
2) бути доповненням до вторинних резервів.
До 80 % банківських активів становлять кредитні операції та операції з цінними паперами.
Управління активами банків. Доходи від кредитних операцій, проценти та дивіденди від цінних паперів слугують головним джерелом банківського прибутку. Але при формуванні банківських активів (управлінні активами) жоден банк не може виходити тільки з їх дохідності.
Головне завдання управління банківськими активами – це забезпечення достатньої прибутковості і одночасно надійності банка для їх клієнтів. У світовій практиці склалося декілька підходів до управління банківськими активами:
1) в основі методу «загального фонду коштів» полягає ідея розподілу загальної суми банківських ресурсів (загального фонду коштів) між різноманітними видами активів, незалежно від джерела створення ресурсів. При цьому підході не враховуються різні вимоги ліквідності по відношенню до різних вкладів;
2) при другому методі управління активами – «банки внутрі банків» – формування активів здійснюється залежно не тільки від загальної суми, але й від структури залучених ресурсів. Визначається декілька «центрів ліквідності – прибутковості», які використовуються для розміщення коштів, залучених з різних джерел. Такі центри отримали назву «банків внутрі банків»:
-
«банк вкладів до запитання»;
-
«банк строкових вкладів»;
-
«банк основного капіталу».
Згідно з Законом України «Про банки i банківську діяльність» від 7 грудня 2000 року на підставі банківської ліцензії банки в Україні мають право здійснювати такі банківські операції:
-
приймання вкладів (депозитів) від юридичних та фізичних осіб;
-
відкриття та ведення поточних рахунків клієнтів і банків- кореспондентів, у тому числі переказ грошових коштів з цих рахунків за допомогою платіжних інструментів та зарахування коштів на них;
-
розміщення залучених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик.
Банк, крім перелічених у частині першій, має право здійснювати такі операції та угоди:
-
операції з валютними цінностями;
-
емісію власних цінних паперів;
-
організацію купівлі та продажу цінних паперів за дорученням клієнтів;
-
здійснення операцій на ринку цінних паперів від свого імені (включаючи андеррайтинг);
-
надання гарантій і поручительств та інших зобов’язань від третіх осіб, які передбачають їх виконання у грошовій формі;
-
придбання права вимоги на виконання зобов’язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог та прийом платежів (факторинг);
-
лізинг;
-
послуги з відповідального зберігання та надання в оренду сейфів для зберігання цінностей та документів;
-
випуск, купівлю, продаж і обслуговування чеків, векселів та інших оборотних платіжних інструментів;
-
випуск банківських платіжних карток і здійснення операцій з використання цих карток;
-
надання консультаційних та інформаційних послуг щодо банківських операцій.
Операції, визначені цими пунктами належать до виключно банківських операцій, здійснювати які у сукупності дозволяється тільки юридичним особам, які мають банківську ліцензію. Інші юридичні особи мають право здійснювати операції, визначені на підставі ліцензії на здійснення окремих банківських операцій.
За умови отримання письмового дозволу Національного банку України банки також мають право здійснювати такі операції:
-
здійснення інвестицій у статутні фонди та акції інших юридичних осіб;
-
здійснення випуску, обігу, погашення (розповсюдження) державної та іншої грошової лотереї;
-
перевезення валютних цінностей та інкасацію коштів;
-
операції за дорученням клієнтів або від свого імені:
-
з інструментами грошового ринку;
-
з інструментами, що базуються на обмінних курсах та відсотках;
-
з фінансовими ф’ючерсами та опціонами;
довірче управління коштами та цінними паперами за договорами з юридичними та фізичними особами;
депозитарну діяльність і діяльність з ведення реєстрів власників іменних цінних паперів.
Національний банк України встановлює порядок надання банкам дозволу на здійснення операцій. Дозвіл надається, якщо:
-
рівень регулятивного капіталу банку відповідає вимогам Національного банку України, що підтверджується незалежним аудитором;
-
банк не є об’єктом застосування заходів впливу;
-
банком подано план, за яким він буде здійснювати таку діяльність, і цей план схвалений Національним банком України;
-
Національний банк України дійшов висновку, що банк має достатні фінансові можливості і відповідальних спеціалістів для здійснення такої діяльності.
Банк має право здійснювати інші угоди згідно із законодавством України.
Національний банк України має право встановити спеціальні вимоги, включаючи вимоги щодо підвищення рівня регулятивного капіталу банку чи інших економічних нормативів, стосовно певного виду діяльності, передбаченого у цій статті.
Комерційні банки самостійно встановлюють процентні ставки та комісійну винагороду по своїх операціях.
При наданні кредитів банк зобов’язаний додержуватись основних принципів кредитування, у тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.
Банк не може надавати кредити під процент, ставка якого є нижчою від процентної ставки за кредитами, які бере сам банк, і процентної ставки, що виплачується ним по депозитах. Виняток можна зробити лише у разі, якщо при здійсненні такої операції банк не матиме збитків.
Видавати бланкові кредити банк має право за умов додержання економічних нормативів. Надання безпроцентних кредитів забороняється, за винятком передбачених законом випадків.
У разі несвоєчасного погашення кредиту або відсотків за його користування банк має право видавати наказ про примусову оплату боргового зобов’язання, якщо це передбачено угодою.
Розрахункові банківські операції.
Для здійснення банківської діяльності банки відкривають та ведуть кореспондентські рахунки у Національному банку України та інших банках в Україні і за її межами, банківські рахунки для фізичних та юридичних осіб у гривнях та іноземній валюті.
Банківські розрахунки проводяться у готівковій та безготівковій формах згідно із правилами, встановленими нормативно-правовими актами Національного банку України.
Безготівкові розрахунки проводяться на підставі розрахункових документів на паперових носіях чи в електронному вигляді.
Банки в Україні можуть використовувати як платіжні інструменти платіжні доручення, платіжні вимоги, вимоги-доручення, векселі, чеки, банківські платіжні картки та інші дебетові і кредитові платіжні інструменти, що застосовуються у міжнародній банківській практиці.
Платіжні інструменти мають бути оформлені належним чином і містити інформацію про їх емітента, платіжну систему, в якій вони використовуються, правові підстави здійснення операції і, як правило, держателя платіжного інструмента та отримувача коштів, дату валютування, а також іншу інформацію, необхідну для здійснення банком розрахункової операції, що цілком відповідають інструкціям власника рахунку або іншого передбаченого законодавством ініціатора розрахункової операції.
При виконанні розрахункової операції банк зобов’язаний перевірити достовірність та формальну відповідність документа.
- Тема 8 кредит у ринковій економіці
- 8.1 Необхідність, сутність та функції кредиту
- 8.2. Форми та види кредиту. Принципи кредитування
- Класифікація форм та видів кредиту
- 8.3 Позичковий процент, його сутність і роль
- 8.4 Кредитна система та її структура
- Контрольні запитання
- Тема 9 фінансові посередники грошового ринку
- 9.1 Сутність, призначення та види фінансового посередництва
- Фінансові посередники
- Заощадження населення
- 9.2 Банки як провідні суб'єкти фінансового посередництва. Банківська система
- 1 За формою власності банки бувають:
- Банківські установи
- 9.3 Небанківські фінансово-кредитні інститути, їх класифікація та характеристика
- I. Договірні фінансові посередники
- II. Інвестиційні фінансові посередники
- Контрольні запитання
- Тема 10 центральні банки
- 10.1 Центральні банки, їх походження та функції
- 10.2 Центральний банк України: статус та організаційна структура
- 10.3 Функції та завдання нбу
- 10.4 Пасивні та активні операції нбу
- 1 Пасивні операції нбу
- 2 Активні операції нбу
- Контрольні запитання
- Тема 11 комерційні банки
- 11.1 Комерційні банки: поняття, класифікація та функції
- Спрощений баланс комерційного банка
- 11.2 Пасивні операції комерційних банків
- 11.3 Активні операції комерційних банків
- 11.4 Кредитні операції. Організація та порядок кредитування
- Класифікація банківських кредитів за різними критеріями
- 11.5 Інвестиційна діяльність комерційних банків
- 11.6 Фінансові послуги комерційних банків
- 11.7 Доходи, прибуток комерційного банку. Баланс банку
- Контрольні запитання
- Тема 12 міжнародні валютно-кредитні установи та форми їх співробітництва з україною
- 12.1 Міжнародний валютний фонд і його діяльність в Україні
- 12.2 Світовий банк: основи організації, структура та призначення
- 12.3 Регіональні міжнародні кредитно-фінансові інституції
- 12.4 Європейський банк реконструкції та розвитку
- 12.5 Банк міжнародних розрахунків
- Контрольні запитання