Інструменти ринку банківських позик і ринку цінних паперів.
Здійснюючи операції на фінансовому ринку, його учасники вибирають відповідні фінансові інструменти їх проведення. Фінансові інструменти це різноманітні фінансові документи, які обертаються на ринку, мають грошову вартість і за допомогою яких здійснюються операції на фінансовому ринку. Фінансові інструменти, які обертаються на окремих сегментах фінансового ринку, характеризуються на сучасному етапі великою різноманітністю.
За окремими видами фінансових ринків розрізняють наступні інструменти, які їх обслуговують.
Основними інструментами ринку банківських позик є гроші і розрахункові документи, які обертаються на грошовому ринку.
Грошовий ринок, як сегмент ринку банківських позик, на якому здійснюються короткострокові депозитно-позичкові операції (на термін до 1 року), обслуговує рух оборотних коштів підприємств та організацій, короткострокових коштів банків, установ, громадських організацій, держави та населення. Об'єктом купівлі-продажу на грошовому ринку є тимчасово вільні грошові кошти. Грошовий ринок включений до складу елементів фінансового ринку в зв'язку з тим, шо пов'язаний з такими об'єктами фінансового інвестування, як депозитні внески термінові і до запитання. Крім того, яскраво виражені інфляційні процеси в нашій країні зробили об'єктом інвестування на цьому ринку вільноконверговану валюту ряду країн (у першу чергу, країн із найменшими темпами інфляції").
Функціонування цього короткострокового сектора фінансового ринку дозволяє підприємствам вирішувати проблеми як поповнення недостатності грошових активів для забезпечення поточної платоспроможності, так і ефективного використання їх тимчасово вільного залишку. Фінансові активи, що обертаються на ринку грошей, є найбільш ліквідними; для них характерний найменший рівень фінансового ризику, а система формування цін на цьому ринку є відносно простою. Ці властивості забезпечують підприємству більш простий та ефективний процес формування і управління портфелем короткострокових фінансових інструментів.
Інструментами грошового ринку служать скарбницькі та комерційні векселі, депозитні внески термінові і до запитання, депозитні сертифікати, банківські акцепти тощо. Ціною "товару", що продається і купується на ринку, є позичковий процент – основний ринковий інструмент. Важливий елемент усієї грошово-кредитної політики держави - визначення та регулювання на грошовому ринку рівня процента, що є базовим для процента на фінансовому ринку.
Кредитний ринок це механізм, за допомогою якого встанов.тюються взаємозв'язки між підприємствами і громадянами, що потребують грошових коштів, та організаціями і громадянами, що можуть їх надати (позичити) на певних умовах. У той же час кредитний ринок - це синтез ринків різних платіжних засобів. У країнах з розвиненою ринковою економікою кредитні угоди опосередковуються, по-перше, кредитними інститутами (комерційними банками або іншими установами), які беруть у борг і надають позички, і, по-друге, інвестиційними або аналогічними організаціями, які забезпечують випуск і рух різних боргових зобов'язань, що реалізуються на особливому ринку цінних паперів.
Інструментами кредитного ринку служать кредити, позики, середньо- і довгострокові облігації. Ціною кредиту, позики, облігації виступає позичковий процент.
Функціонування ринку капіталу дозволяє підприємствам вирішувати проблеми як формування інвестиційних ресурсів для реалізації реальних інвестиційних проектів, так і ефективного фінансового інвестування (здійснення довгострокових фінансових вкладень). Фінансові активи, що обертаються на ринку капіталу, як правило, менш ліквідні; для них характерний найбільший рівень фінансового ризику і відповідно більш високий рівень дохідності.
Слід відмітити, що такий традиційний поділ фінансових ринків на ринок грошей і ринок капіталів у сучасних умовах їх функціонування носить дещо умовний характер. Ця умовність визначається тим, що сучасні ринкові фінансові технології та умови емітування багатьох фінансових інструментів передбачають відносно простий і швидкий спосіб трансформації окремих короткострокових фінансових активів у довгострокові та навпаки.
Характеризуючи окремі види фінансових ринків слід відмітити, що ці види, ринків тісно взаємопов'язані і функціонують в одному ринковому просторі. Так, всі види ринків, які обслуговують обіг різних за спрямованістю фінансових активів (інструментів, послуг), є одночасно складовою частиною як ринку грошей, так і ринку капіталів.
Як показує світовий досвід, основними (класичними) суб'єктами грошового і кредитного ринку виступають комерційні банки, брокерські контори, дисконтні компанії та інші фінансово-кредитні інститути, які мобілізують і перерозподіляють грошові кошти підприємств, банків, населення, установ.
У сучасних умовах розвинений ринок цінних паперів є необхідним елементом ефективно функціонуючої національної економіки. Ринок цінних паперів - це специфічна сфера ринкових відносин, де об'єктом операцій є цінні папери. На ньому здійснюється емісія, купівля-продаж цінних паперів, формується ціна на них, урівноважуються попит і пропозиція. Ціною ресурсів на цьому ринку є дивіденд та процент.
Держава та бізнес виступають на ринку цінних паперів чистими позичальниками (змушені більше позичати в інших), а чистим кредитором є населення, в якого з різних причин доходи перевищують суму витрат.
Інструментами забезпечення обороту фінансових ресурсів на фондовому ринку є цінні папери.
Цінні папери в процесі ринкової взаємодії виконують наступні функції:
-
підтвержують участь в майні організації-емітента. Цю функцію виконують пайові цінні папери та інвестиційні сертифікати;
-
виступають борговими зобов'язаннями емітентів. Зазначену функцію виконують боргові цінні папери. Вони свідчать про наявність дебіторсько-кредиторських відносин між: інвестором та емітентом цінних паперів;
-
виконують функцію засобу платежу. Суть цієї функції полягає в тому, що цінними паперами можна оплатити вартість товарів, послуг або інших цінних паперів;
-
виконують роль забезпечення зобов'язань. У зв'язку з високою ліквідністю цінних паперів іх використовують як заставу при укладанні майнових угод.
У червні 1991 р. Верховною Радою України було прийнято закон «Про цінні папери і фондову біржу», який визначає умови і порядок випуску цінних паперів, а також регулює посередницьку діяльність в організації обігу цінних паперів в Україні. Відповідно до цього закону можуть випускатися в обіг такі види цінних паперів:
-
акції;
-
облігації внутрішніх республіканських та місцевих позик;
-
облігації підприємств;
-
казначейські зобов'язання держави;
-
ощадні сертифікати;
-
векселі;
-
приватизаційні папери.
Крім цінних паперів першого порядку, існують похідні цінні папери, до яких належать опціони, ф'ючерси, бони, варанти тощо.
Привабливість цінних паперів для інвестора обумовлюється їх інвестиційними властивостями.
До інвестиційних властивостей цінних паперів належать: надійність, доходність, ліквідність, термін обігу і ціна.
Під надійністю цінного паперу розуміють ступінь ризику, який виникає внаслідок володіння ним. За ознакою надійності цінні папери поділяються на надійні і спекулятивні.
Доходність цінного паперу - це його здатність приносити дохід від вкладення капіталу. Власник цінного паперу одержує дохід від володіння і розпорядження цінним папером. Дохід від володіння формується за рахунок процентів і дивідендів, що передбачені на цінний папір. Дохід від розпорядження може виникнути при продажі цінного паперу за вищою ціною, ніж ціна його придбання.
Ліквідність цінного паперу являє собою здатність цінного паперу обернутись в гроші за ринковою ціною.
Термін обігу цінного паперу є важливою характеристикою, впливає на його вартість і доходність. За цією ознакою цінні папери поділяються на такі, що мають обмежений термін обігу і безтермінові цінні папери.
Ціна цінного паперу являє собою грошовий вираз його вартості. Цінні папери мають декілька видів цін. Серед них номінальна, емісійна та балансова ціни. За номінальною ціною емітент здійснює випуск цінних паперів. Емісійна ціна являє собою ціну, за якою цінні папери розміщуються на первинному ринку. Ринкова ціна цінного паперу формується внаслідок врівноваження попиту і пропозиції на нього на ринку.
Поєднання названих характеристик визначає інвестиційну привабливість цінного паперу.
- 29 Лекцї з курсу «Фінанси»
- Тема 7. Фінансовий ринок.
- Фінансовий ринок як економічна категорія, його суспільне призначення, роль у розподільчих процесах. Функції фінансового ринку.
- Елементи фінансового ринку (суб’єкти, об’єкти, курс валют, процентні ставки, курс цінних паперів).
- Сегменти фінансового ринку (ринок банківських позик і ринок цінних паперів), їх загальна характеристика.
- Інструменти ринку банківських позик і ринку цінних паперів.
- Сутність цінних паперів, їх ознаки, економічна та юридична характеристика. Класифікація цінних паперів.
- Первинний і вторинний, біржовий і позабіржовий, організований і неорганізований (вуличний) ринок цінних паперів
- Фондова біржа як центр торгівлі цінними паперами, її функції.
- Ризик і ціна капіталу на фінансовому ринку. Методи мінімізації ризиків.
- Суб’єкти фінансового ринку. Місце і роль держави на фінансовому ринку.
- Професійні учасники ринку цінних паперів.
- Поняття і сегменти ринку фінансових послуг, його зв’язок з фінансовим ринком. Суб’єкти ринку фінансових послуг.
- Інституційна структура фінансового ринку і ринку фінансових послуг.
- Види фінансових послуг, їх зміст.
- Державне регулювання фінансового ринку і ринку фінансових послуг.