1.2.3 Вибір найбільш ефективної організації управління банківською діяльністю
Розвиток ринкової економіки в Україні супроводжується проникненням фінансово-економічних відносин у всі сфери громадського життя. Чим далі відбувається це проникнення, тим більше розширюється коло діяльності комерційних банків. Досвід розвитку ринкових відносин у постсоціалістичних країнах показує, що разом з децентралізацією виробництва, розвитком автошляхів, міграцією населення в приміські та сільські зони, у сукупності з розвитком роздрібних операцій комерційних банків відбувається розширення масштабів діяльності та організації самих комерційних банків. Серед головних критеріїв, за якими в Україні відбувається розбудова організації банків, слід відзначити:
Ж географічний поділ (відкриття філій у регіонах)?
Ж галузевий поділ (універсальні та спеціалізовані банки)?
Ж функціональний поділ (адміністрування, маркетинг, створення та збут послуг)?
Ж поділ стосовно споживачів (фізичні та юридичні особи з відповідним рівнем споживання)?
Ж поопераційний поділ (організація надання складних послуг за принципом конвеєру).
У процесі поділу комерційні банки вирішують проблему вибору найбільш ефективної організації управління. У сучасній науці розглядаються дві головні складові сучасної моделі управління комерційними банками: централізована і децентралізована. Централізована модель була традиційною для організації процесів управління в державних банках СРСР. Це стосувалося і таких важливих умов діяльності, які формують основу соціально-економічної ефективності, як ціна та обсяги послуг, що надаються клієнтам. Якщо розглядати окремо, обидві моделі мають як свої переваги, так і недоліки. Очевидно, що вибір тієї чи іншої моделі залежить від можливості у кожному конкретному випадку забезпечити ефективне функціонування банків та їх установ на обраному шляху розбудови організації. Тому поширеним стає управління процесами з використанням різного ступеня централізації і децентралізації (рис. 1).
3
"right">12Рис. 1. Складові сучасної моделі управління комерційним банком.
Після переходу України на шлях побудови ринкових відносин ставлення до централізованої і децентралізованої моделей управління суттєво змінилось. Тепер мова йде про централізацію і децентралізацію окремих функцій управління з точки зору зручності для клієнтів і створення умов для досягнення ефективності діяльності відокремлених банківських підрозділів.
Тому оцінка оптимальності процесів, які забезпечують надання клієнтам банківських послуг, практика встановлення цін і диференціація послуг для споживачів є важливою складовою для досягнення соціально-економічної ефективності банку.
Враховуючи, що основним критерієм, який використовують споживачі при виборі послуг, є ціна й умови надання послуг, останні повинні порівнюватись з аналогічними умовами, що їх пропонують клієнтам інші банки, розташовані на цій же території.
- Вступ
- 1. Теоретичні аспекти процесу формування та використання прибутку комерційного банку
- 1.1 Сутність і функціональне призначення банків в умовах ринкової трансформації
- 1.2 Управління соціально-економічною ефективністю банківської діяльності
- 1.2.1 Визначення ефективності функціонування банківської установи
- 1.2.2 Оцінка соціально-економічної ефективності банків
- 1.2.3 Вибір найбільш ефективної організації управління банківською діяльністю
- 1.3 Управління процесом формування та використання прибутку на підставі оцінки показників ефективності комерційного банку
- 1.4 Рейтингова оцінка як інструмент управління ефективністю діяльності комерційного банку