6. Особисте страхування.
особисте страхування можна визначити як страхування майнових інтересів, що не суперечать законодавству України і пов'язані з життям, здоров'ям, працездатністю та додатковою пенсією страхувальника або застрахованої особи.
Об'єкти особистого страхування не мають вартісної оцінки, тому вважається, що не відбувається компенсація матеріальної шкоди, а мають місце виплати страховика на користь страхувальника або його родини, які носять характер фінансової допомоги.
В особистому страхуванні розглядають такі страхові ризики: смерть страхувальника (застрахованого); тимчасова втрата працездатності; постійна втрата працездатності; закінчення страхувальником (застрахованим) активної трудової діяльності у зв’язку із виходом на пенсію; дожиття страхувальника (застрахованого) до закінчення строку страхування.
До підгалузей особистого страхування належать страхування життя (пенсій), страхування від нещасних випадків і медичне страхування.
Страхування життя – це підгалузь особистого стр-ня в який об´єктом стр-ня є життя страхувальника (застрахованого). Договір страх-ня життя укладається на термін не меньше 3 років.
Страхова сума виплачується у випадках : =До життя застрахованого до закінчення строку дії ДС, =Смерті застрахованого з будь-якої причини, = Досягнення застрахованим певного віку.
Ця підгалузь характерізується нагромадженням протягом дії ДС на відміну від інших підгалузей особистого страхування.
До стр-ня життя відноситься : -Змішане стр-ня життя; -Стр-ня дітей; -Весільне стр-ня ; -Довічне стр-ня; -Стр-ня пенсій.
При проведенні стр-ня життя основними випадками є дожиття до закінчення строку стр-ня або смерть страхув-ка (застрах-го) протягом його дії. Для цього СК повинна визначити імов-сть настання цих випадків серед застрах-них. З цією метою складають таблицю смертності, яка баз-ся на пок-ках статист обліку н-ня або матеріалах самої СК і показує смертність осіб, що щорічно помирають у даному вічі із даної к-сті народжень. Визнач-ся фактори, які впливають на смертність н-ня: вік (після 25р ризик збільш-ся), професія, місце проживання, стать (вік смертн-ті чоловіків менший). Ці фактори пов врахувати стр-к при розробці умов стр-ня.
Змішане страхування життя.
змішане страхування життя поєднує в собі два суперечливі ризики: з одного боку — дожиття до певної дати або події, а з іншого — смерть. алє фактично може мати місце лише один ризик: людина чи доживе до кінця дії договору, чи ні. у змішаному страхуванні життя страхувальник, який сплачує внески, й застрахований є тією самою особою.
Умовами договору страхування може передбачатися відповідальність страховика в разі настання нещасного випадку із застрахованою особою, який призвів до постійної втрати загальної працездатності. За тимчасову втрату працездатності (наприклад, пов'язану з легким пораненням, опіками) страхова компанія страхової суми не виплачує. Постійна втрата працездатності виявляється зазвичай після трьох місяців від дня нещасного випадку, що її спричинив. Це може бути виражене, наприклад, у тривалому порушенні функцій пошкодженого органу. Включення до договору страхування відповідальності страховика за наслідки нещасних випадків сприяє збільшенню тарифних ставок.
Договори змішаного страхування жиїтя довгострокові й можуть укладатися на різні за тривалістю строки. Наприклад, 15 або 20 років. При цьому враховується вік застрахованого на момент укладення договору страхування (наприклад, від 16 років). Умови страхування обмежують і максимальний вік для укладення договору страхування. Разом з обмеженням мінімальних і максимальних вікових меж прийому на страхування чітко встановлюється й вік застрахованого на час закінчення дії договору страхування.
Під час укладення договору страхування важливе значення має й стан здоров'я страхувальника, оскільки договори страхування зазвичай не укладаються з непрацюючими інвалідами І групи. Можуть бути передбачені й інші обмеження (стосовно інвалідів 11 групи, хворих онкологічними, хронічними захворюваннями або на СПІД).
Для укладення договору страхування особа, яка мас намір застрахуватися, подає в страхову компанію заяву встановленої фор ми. Страхувальникові надається право визначити особу (осіб), яка має право отримати страхову суму, якщо застрахований (ви-годонабувач) помер. Крім того, призначена страхувальником особа може бути замінена ним іншою до часу настання страхового випадку.
Страхова сума встановлюється під час укладення договору страхування страхувальником, але враховуючи особливості такого страхування, страхова компанія може встановити мінімальний розмір страхової суми. Страхувальникові може бути надано право під час дії договору страхування за згодою страховика зменшити або збільшити розмір страхової суми. При цьому в договір страхування вносяться зміни.
Страховий внесок, який має бути сплачений страхувальником страховій компанії, залежить від розміру страхової суми й тарифної ставки, яка, в свою чергу, залежить від ступеня ризику, строку страхування та його варіанта (якщо страхова компанія пропонує страхувальникові можливість вибору), віку страхувальника, й має бути сплачений за один раз, щорічно, щоквартально або щомісяця готівкою чи безготівково.
Дія договору страхування починається з того дня, коли страхувальник сплатив перший (одноразовий) внесок готівкою працівникові страхової компанії або з дня надходження внеску на рахунок страхової компанії в установі банку. У разі, якщо до строку, установленого в договорі страхування, страховий внесок (повністю чи у визначеній частці) не буде сплачений (не буде сплачений повністю), договір страхування вважається недійсним і страхові внески, що надійшли, повертаються страхувальникові. Факт укладення договору страхування засвідчується страховим полісом, у якому вказується строк дії договору страхування, його початок і закінчення, страхова сума, розмір страхового внеску, а також особа (особи), яка в разі смерті застрахованого має право отримати страхову суму.
Страхування пенсій
Пенсійне забезпечення може бути здійснене й шляхом придбання індивідуальних страхових полісів у страхових компаній
Пенсійне страхування передбачає, що страхова компанія здійснює застрахованій особі виплати, які пов'язуються з виходом на пенсію або віком, встановленим договором страхування.
Індивідуальні договори страхування додаткової пенсії укладаються з дієздатними громадянами з урахуванням віку, статі й незалежно від стану здоров'я. Час початку виплати додаткової пенсії може бути як пов'язаний з настанням пенсійного віку, так і визначений за домовленістю сторін. Страхова сума обумовлюється під час укладення договору страхування, при цьому враховується розмір поточних виплат, які має здійснити страхова компанія. Крім цих основних виплат, у договорі страхування можуть бути передбачені й додаткові виплати, які є результатом участі страхувальника в прибутку страхової компанії. Страхувальникові надається право сплатити страхові платежі за один раз або періодичними внесками. Розмір страхових внесків залежить від тарифної ставки, страхової суми й статі страхувальника (застрахованої особи). Додаткова пенсія, залежно від змісту договору страхування, може бути виплачена страховиком упродовж життя застрахованого або визначеного при укладенні договору страхування періоду. Але можливі випадки, коли застрахований не дожив до часу виплати пенсії або отримував її лише впродовж короткого проміжку часу. У цих випадках відповідно до умов страхування страхова компанія виплачує вигодонабувачеві (спадкоємцям) або певну кількість пенсій (визначається під час укладення договору страхування), або різницю між обумовленою кількістю пенсій і сумою, яка вже була сплачена застрахованому за його життя.
Під час укладення договору страхування встановлюється порядок виплати пенсій (щомісячно, за кожен рік та ін.).
Умови проведення страхування додаткової пенсії можуть передбачати надання страхувальникам пільг. Так, після визначеного строку страховик може надати страхувальнику можливість отримати позику під заставу накопиченого до часу звертання за позикою резерву.
Страхування від нещасних випадків — це ризиковане страхування, яке, на відміну від накопичувального довгострокового страхування життя, передбачає виплату страхової суми лише в разі настання страхового випадку (у повному розмірі або певної її частини). Виплата страхової суми або повернення сплачених внесків по закінченні терміну дії договору страхування не передбачається.
За видами страхування від нещасних випадків поділяється так:
індивідуальне — у даному разі страхувальником є фізична особа, яка укладає договір стосовно самої себе або іншої фізичної особи, а сплата страхових платежів здійснюється за рахунок застрахованих;
колективне — коли страхувальником є юридична особа (підприємство або організація), яка укладає договір страхування на користь своїх працівників, і сплата страхових платежів здійснюється за рахунок організацій, з якими застраховані перебувають у трудових або інших передбачених законом відносинах.
Відповідно до Закону України «Про страхування» страхування від нещасних випадків може мати обов’язкову або добровільну форму.
Обов’язкові види страхування запроваджуються законами України. З метою захисту інтересів не лише окремих страхувальників, а й усього суспільства в цілому та його складових зокрема здійснюється обов’язкове страхування в порядку та за умовами, що їх затверджує Кабінет Міністрів України.
Добровільне страхування здійснюється на підставі договору між страхувальником і страховиком. Умови та порядок проведення страхування визначаються правилами, які встановлюються страховиком самостійно, але з урахуванням чинного законодавства.
- 1.Необхідність, роль страхування, його особливості як системи фінансових відносин.
- Функції:
- 2. Форми, методи страхового захисту. Система страхових фондів.
- Система сф:
- 1)Фінансові резервні (страхові) фонди створюються:
- 3. Класифікація та основні принципи страхування.
- 1)Добровільне страхування 2)Обовязкове страхування
- 4.Страхування майна юридичних та фізичних осіб.
- 1. Страхування майна юридичних осіб (виробничого майна):
- 2. Страхування майна фізичних осіб (особистого майна):
- 5. Страхування кредитних та фінансових ризиків.
- 6. Особисте страхування.
- 7.Перестрахування